И ЗА ДА СЕ ПРОИЗНЕСЕ, ВЗЕ ПРЕДВИД СЛЕДНОТО:
Производството е по чл. 59 и следв. от ЗАНН.
Жалбоподателят моли да се отмени Наказателно постановление № 21-0000635/02.04.2018г. на  Директора на Дирекция “И. по труда” гр. С.   като незаконосъобразно,  недоказано,  необосновано,  издадено при липса на нарушение от страна на наказаното лице, както и в противоречие с разпоредбите на Закона за административните нарушения и наказания относно съставянето и връчването на АУАН и НП, както и относно задължителното съдържание на АУАН и НП, както и НП е издадено след изтичане на преклузивните срокове по чл. 34 от ЗАНН и при неправилно приложение на материалния закон (КТ). Счита, че евентуалното нарушение би могло да се счете за „маловажен случай" като се приложи разпоредбата чл. 28 от ЗАНН като излага съображения, че   не е  извършено нарушение на посочените  разпоредби на КТ. Не е налице твърдяното за извършено нарушение, тъй като посочените суми не се дължат на служителя. А ако някакви суми се дължат, то те не са в посочения размер. Счита, че са нарушени законовите разпоредби във връзка с извършената от ИТ проверка, както и, че не е спазена процедурата за издаване и връчване на АУАН.  Счита, че не е спазена предвидената в закона форма на АУАН.  Счита, че не е спазена процедурата по издаване на НП,   както и не е спазено законовото изискване за Форма и съдържание на НП. Счита, че ако би имало нарушение на законовите разпоредби на КТ,  то преклузивните срокове съгласно чл. 34 от ЗАНН за образуване на административно-наказателно производство са изтекли, а обжалваното НП е издадено след изтичането им. Счита също така, че НП в частта му относно установяването на датата на извършване на нарушението е немотивирано и неподкрепено с доказателства, както и че не е налице предвидената от закона форма на същото (нарушена е разпоредбата на чл. 57, ал.1, т. 5 от ЗАНН), тъй като посочената в НП дата на извършване на проверката е датата на установяване на евентуалните нарушения, а не датата на извършването на евентуалното нарушение.  Счита, че неправилно  е приложен  материалния закон. Към момента на прекратяване на трудовото правоотношение между работодателя и служителя е в сила редакцията на КТ преди измененията от бр. 102/2017 г., които са в сила от 22.12.2017 г. и които регламентират срок за заплащане на обезщетението по чл. 222, ал. 3 от КТ. Тъй като основанието за заплащане на такова обезщетение по отношение на служителя е възникнало преди влизане в сила на промените, счита, че за работодателя по отношение на служителя няма срок за заплащане на обезщетението при пенсиониране. Наказващият орган не твърди да са представени и доказателства да е налична покана от страна на служителя до работодателя. С оглед горното и обезщетението по чл. 222, ал. 3 от КТ не е изискуемо към момента на издаване на Наказателното постановление, поради което и същото е незаконосъобразно, недоказано и необосновано.  Счита, че ако е налице нарушение, то  представлява маловажен случай. Разпоредбата на чл. 28 от ЗАНН предвижда, че за "маловажни случаи" на административни нарушения наказващият орган може да не наложи наказание, като предупреди нарушителя, устно или писмено, че при повторно извършване на нарушение ще му бъде наложено административно наказание. Наказващият орган не се е произнесъл в Наказателното постановление относно наличието или липсата на предпоставки за прилагане на чл. 28 ЗАНН. Когато деянието представлява "маловажен" случай“ на административно нарушение, административно-наказващият орган следва да приложи чл. 28 ЗАНН. Съгласно Тълкувателно решение № 1/12.12.2007 г.. по т.н.д. № 1/2007 г. на ОСНК на Върховния касационен съд преценката на административно-наказващия орган за "маловажност" на случая по чл. 28 ЗАНН се прави по законосъобразност и подлежи на съдебен контрол. Моли съда   да отмени  Наказателно постановление № 21-0000635/02.04.2018 г. на Директор на Дирекция “И. по Т. - гр. С. като незаконосъобразно, необосновано и недоказано и постановено в противоречие с процесуалния и материалния закон; или да бъде приложен чл. 28 ЗАНН тъй като, ако има нарушения, то те са маловажни.
В о. с. з. за жалбоподателя не се явява представител. С молба- становище А. Б. К. поддържа изцяло жалбата. Моли съда да отмени обжалваното НП като незаконосъобразно, необосновано и  постановено при съществени нарушения на административно-производствените правила за неговото издаване или да бъде приложена разпоредбата на  чл. 28 б“а“ от ЗАНН,  тъй като  ако има извършено административно нарушение, то представлява маловажен случай и излага подробни съображения.
В с. з. за въззиваемият старши юрисконсулт В.    оспорва  жалбата.  Счита,     че от събраните по делото безспорни гласни и писмени доказателства  се установява  извършеното  административно  нарушение.   Видно от приложените по настоящото производство  годишен финансов  отчет и счетоводен  баланс на дружеството се установява,  че задълженията  на дружеството по изплащане на трудовите    възнаграждения   на работниците  към края на 2017г.  се равнява на 35000 лева. Свид. Ч. под страх от  наказателна  отговорност свидетелства,  че дружеството  е извършило продажба на движимо  имущество през м. 11.2017г. на стойност 348000 лева, която сума счита,  че е била напълно достатъчна. Още повече, че трудовите възнаграждения на работниците следва да са приоритет на всички работодатели  да бъдат погасени тези задължения. Безспорно по делото се установява,  че до приключване на  проверка на 09.02.2018г. изплащане на възнаграждения   не е осъществено.  Извършеното  плащане е едва м. март, т.е.   след съставяне на АУАН на 19.02.2018г.  Моли съда  да се произнесе   с  решение,   с което да остави жалбата без уважение  като неоснователна  и потвърдите НП като правилно и законосъобразно.  Подробни  съображения излага   в писмена защита.
 РП - Д. не изпраща представител и не взема становище по жалбата.
Съдът, след като прецени твърденията в жалбата, становищата на страните и събраните по делото доказателства, прие за установено от фактическа и правна страна следното:
Жалбата е подадена в  преклузивния седемдневен срок по чл. 59, ал.2 от ЗАНН, за това е процесуално допустима, разгледана по същество е неоснователна, а атакуваното наказателно постановление следва на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН  да бъде потвърдено, по следните съображения:
Установява се, че на 06.02.2018г. служителите на Д „ИТ“ С.-  Д. Г. -  главен инспектор,  А. Я.- главен инспектор, И. Ч.- главен инспектор и Р. А. – главен инспектор отишли на място в производствената  база на „С.-  С. С.” . Установили,  че предприятието не работи,  единствено там е била свид.  М. Ч., на длъжност „касиер счетоводител“. Повода на посещението е бил  да се установи дали са изплатени заплатите на работниците, тъй като имало подадени  сигнали  по телефона в Д „ИТ”- С. от работещи в дружеството, че не са им  изплатени заплатите, както и  заповед на Изпълнителния  директор на ИА “Главна И. по Т.  за засилване на проверките във връзка с масовите случаи на  неплащане на заплатите в страната.  На място свид.  М. Ч. казала, че на работниците и служителите в „С.-  С. С.”  – гр. Д. обезщетения и заплати не са им заплащани. Проверяващите връчили  покана  на М. Ч. да  представи   трудовите досиета и документи, касаещи заплатите, респ. обезщетенията  на бившите работници  в  дружеството. 
На 09.02.2018г. на служителите на Д „ИТ“- С. са   представени трудовите досиета  и други документи, при която проверка по документи се установило, че няма заплащане на  заплати и дължими обезщетения на работниците.
За извършените   проверки на 06.02.2018г. по работни места и  на 09.02.2018г. по документи  от служителите на Д „ИТ“- С. - А. Я.- главен инспектор, И. Ч.- главен инспектор, Р. А. – главен инспектор и Д. Г. -  главен инспектор  е съставен Констативен протокол изх.  № ПР 1806119/09.02.2018 г. На 09.02.2018г. е връчен на М. Ч., в който са описани констатациите, установени при проверката.
С  писмо изх. № 18009621/09.02.2018г. на основание чл. 40 ал.2 от ЗАНН  е поканен изпълнителния директор на „С.- С. С.“  гр. Д. да се яви в Дирекция „ИТ“- С. на 19.02.2018г. от 10.00 часа за съставяне на актове за установяване на нарушения  на трудовото законодателство.
 На  09.02.2018г.  са  връчени   покани  за съставяне на АУАН   за дата 19.02.2018г.   на М. Ч.. 
Свид. А. Я.   съставила    Акт за установяване на административно нарушение № 21-0000635/19.02.2018 г. в гр. С.  на „С.- С. С.“  гр. Д.,  представлявано от К. Ц.- изпълнителен директор,  за нарушение на чл. 128 т.2   от КТ. 
Директора на Дирекция “И. по труда”  гр. С. - инж. Е. К. Д.  въз  основа на Акт за установяване на административно нарушение № 21-0000635/19.02.2018г. е издал  Наказателно постановление № 21-0000635/02.04.2018г., против  жалбоподателят „С.- С. С.“  гр. Д.,  ЕИК/Булстат: *, в качеството му  на работодател, за това, че при извършена проверка по  работни места на 06.02.2018 г.  и по документи на 09.02.2018г. в офиса на Д „ИТ“ С., бУ. Б. № *  на  Производствена база в гр. Д., стопанисвана от  „С.- С. С.“  гр. Д., ЕИК: *, със седалище и адрес на управление: гр. Д., У. С. С. № * се установило, че  горепосоченото дружество,  в  качеството си на  работодател  не е изплатил  начисленото трудово възнаграждение за месец август   2017г. в размер на чисто 688.76 лева на К. А. А.  с ЕГН  *, работила  на длъжност „отговорник спомагателни дейности  1/2  и портиер 1/2" по  трудово правоотношение съгласно   допълнително споразумение № 00354/03.01.2017г. към трудов договор № 00033/20.12.2002г., видно от представената разчетно- платежна ведомост за заплати за месец август  2017г. на дружеството. В  горепосоченото допълнително споразумение с лицето  е уговорено месечното трудово възнаграждение да се изплаща едни път в края на месеца, следващ този, за който се отнася, като същото е следвало да се  изплати до 30.09.2017г.  Нарушението   е извършено на 03.10.2017г. в Производствена база в гр. Д., стопанисвана от „С.- С. С.“ , с ЕИК: * и е констатирано по документи на 09.02.2018г. в Д „ИТ“- С., бУ. Б. №*,  с което е нарушил чл.128 т.2 от КТ,  поради което и на основание чл. 41. ал.5 от КТ във връзка с чл.414 ал.1 от КТ му е наложил  имуществена санкция в размер на 1500 лева. 
В НП са описани писмени доказателства:  Констативен протокол за извършена проверка с изх. № ПР 1806119/09.02.2018г., допълнително споразумение № 00354/03.01.2017г. на К.  А. А.,  Разчетно- платежна ведомост за заплати за месец август    2017г. на дружеството,  Покана за съставяне на АУАН изх. № 18009621/09.02.2018г. и  Нотариално заверено пълномощно на М. А. Ч..
На 03.01.2017г. между „С.“ , представлявано от Изпълнителния директор Н. В. С. и К. А. А. е сключено допълнително споразумение № 00354 към трудов договор № 00033/20.12.2002г., на основание чл. 67 ал.1 т.1 от КТ за длъжността  „отговорник спомагателни дейности 1/2 и портиер 1/2“, с основна заплата – 460 лева, 24.60 %- трудов стаж и професионален опит – 113.16 лева, всичко- 573.16 лева, считано от 01.01.2017г.
Установява се от Протокол от заседание на Съвета на директорите на „С.-С. С.“  гр. Д. от 25.09.2017г., че на заседанието присъствали К. Н. Ц., инж. Н. В. С. и инж. Ц. А. Т. Заседанието протекло при следния дневен ред: 1.Вземане на решение за прекратяване на дейността на дружеството. 2.Вземане на решение за продажба на ДМА /Дълготрайни материални активи/. По точка първа от дневния ред, Съветът на директорите приел следните решения: 1. Прекратява основната производствена дейност /производство на  електроинсталационни изделия и С. С./ поради липса на  поръчки и завършване на работа, считано от 01.11.2017г. Освобождава персонала на дружеството съобразно условията на индивидуалните трудови договори. 2. Възлага на инж. Н. В. С.- член на Съвета на директорите, да проведе процедурата по освобождаване на персонала на дружеството съгласно изискванията на Кодекса на труда и условията в индивидуалните трудови договори, както и да подпише съответните документи. 3. В рамките на два месеца от датата на прекратяване на дейността, да се изплатят дължимите възнаграждения и обезщетения на освободения персонал. Отговорният счетоводител да изготви необходимите справки в законоустановените срокове и ги представи на г-н К. Н. Ц. за разпореждане на плащанията.    По точка втора  от дневния ред, Съветът на директорите приел следните решения: 1. Съветът на директорите решил за целесъобразно да се пристъпи към продажба на налични и неизползваеми ДМА, съответно машини, уреди и други. 2.  Възлага на инж. Н. В. С.- член на Съвета на директорите да проучи  възможността за продажба на ДМА и предложи максимално оптимални съобразно пазара цени на потенциален купувач, като проведе необходимите срещи и подготви условия за  преговори.
По делото са представени описаните  по –горе  като доказателства към НП писмени документи, както и счетоводен баланс към 31.12.2017г. на  „С.-С. С.“  и  отчет за приходите и разходите за 2017г.  
От показанията на разпитаната по делото свидетелка  М. Ч., съдът прие за установено, че е присъствала при проверките, извършени от инспекторите от Д „ИТ“ С., като упълномощено лице от изпълнителния директор на „С. С. С.“  гр. Д.- Ц.. Проверките били няколко, първата проверка била на 20.12.2017г., след това на 28.12.2017г.,  месец февруари 2018г. Поради финансови затруднения на дружеството - изпълнителният директор  сключил  споразумение с всеки един от работниците за разсрочване на дължимите плащания до края на 2018г. С К. А.  нямало  такова сключено споразумение. По нареждане на изпълнителния директор и в негово присъствие  подписала със запетая всяко едно от споразуменията, като представител на „С. С. С.“  гр. Д.. Не е уведомила за сключените споразумения  проверяващите инспектори, по преценка на изпълнителния директор. Трудовите досиета на работниците били предоставени на проверяващите инспектори, но споразуменията не са били приложени. През месец март 2018г. били изплатени  обезщетения и трудови възнаграждения на част от работниците, по нареждане на изпълнителния директор. 
Горната фактическа обстановка се установява от събраните по делото писмени и гласни доказателства – показанията на свидетелите Д. Г., А. Я., И. Ч. и Р. А. – служители  в “И. по труда”  гр. С. и  М. Ч..  Съдът цени показанията на всички свидетели за обективни относно горе приетата фактическа обстановка. 
Съдът направи следните правни изводи: 
В административнонаказателното производство не са допуснати съществени процесуални нарушения. 
Актът за установяване на административно нарушение /АУАН/ е съставен в законоустановените срокове от компетентното длъжностно лице. АУАН е връчен съгл. чл. 416 КТ Ч. изпращането му по пощата и е бил получен от свид. М. Ч. - упълномощено лице и Ч. обявяване в интернет страницата на Д „ИТ“- С. /извлечение от картата на сайта/ и съдържа необходимите реквизити по чл. 42 от ЗАНН. 
Наказателното постановление /НП/ е издадено в рамките на давностния срок по чл. 34, ал. 3 от ЗАНН, както и в инструктивния срок по чл. 52, ал. 1 от ЗАНН от компетентния административнонаказващ орган, съдържа необходимите реквизити по чл. 57 от ЗАНН.
Наказателното постановление  е издадено от компетентно лице - инж. Е. К. Д. - Директор на Дирекция „И. по труда” - С..
В тежест на административнонаказващия орган е да докаже по безспорен начин пред съда, че има извършено административно нарушение от лицето, посочено като нарушител.  
На „С.-  С. С.”  – гр. Д. е вменено нарушение по чл.128 т.2 от КТ. Съдът намира, че по безспорен и категоричен начин  описаното в АУАН и в издаденото въз основа на него НП нарушение по чл. 128, т. 2 от КТ се доказва. Работодателят е длъжен съгласно чл.128, т.2 от КТ в установените срокове да плаща уговореното трудово възнаграждение за извършената работа. Спор няма, че дружеството – въззивник „С.-  С. С.”   гр. Д.  има качеството на "работодател" съгласно разпоредбата на § 1, т.1 от ДР на КТ и е годен субект на задълженията по КТ, същото  е било в трудовоправни отношения с К. А. А., работила  на длъжност „отговорник спомагателни дейности  1/2  и портиер 1/2". Не е спорно, че на К. А. е следвало да бъде заплатена сумата от 688.76 лева - трудово възнаграждение за месец август    2017г. до 30.09.2017г. При извършена проверка по работни места на 06.02.2018г. и по документи на 09.02.2018г.,  неизпълнението на това задължение е констатирано и е квалифицирано като нарушение от страна на работодателя на трудовото законодателство по чл.128 т.2 от КТ. 
Липсата на средства за изплащане на трудови възнаграждения и обезщетения по КТ не е основание за отпадане на административнонаказателната отговорност в случая, тъй като за работодателя е възникнало задължение за финансови престации на основание трудовото правоотношение и останалите обстоятелства, обективирани в протокол от заседание на Съвета на директорите на дружеството /преустановяване на производствената дейност/, описан по –горе не изключват задълженията му към персонала. 
Съгласно чл. 414, ал.1 от Кодекса на труда  работодател, който наруши разпоредбите на трудовото законодателство извън правилата за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд, ако не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с имуществена санкция или глоба в размер от 1500.00 до 15000.00 лв. Отговорността, която закона възлага на ЮЛ и  е обективна, безвиновна и за да бъде ангажирана е достатъчно само обективно да бъде констатирано неизпълнение на задължение към държавата. 
Правилно наказващия орган е квалифицирал нарушението по чл.128 т.2 от КТ и на основание  чл.41. ал.5 от КТ във вр. с чл. 414 ал.1 от КТ му е наложил  имуществена санкция в размер на 1500 лева.
По делото не са установени обстоятелства, които да обосноват приложението на чл. 28 от ЗАНН – деянието не се характеризира с по-ниска степен на обществена опасност в сравнение с обичайните нарушения от този вид. Не може да се приеме, че е налице и хипотезата и на чл. 415 в от КТ – както правилно е приел административният орган, както и до приключване на проверката, и в последствие нарушението не е било отстранено.
Наложената санкция е минимална по своя размер с налагането й се реализират целите на административното наказване и в съответствие с изискванията на чл.27 от ЗАНН.
Всичко гореизложено обосновава извода, че  атакуваното наказателно постановление е законосъобразно, поради което ще следва  на основание чл.63, ал.1  от ЗАНН да бъде потвърдено.

ВОДЕН ОТ ГОРНОТО ДЕВИНСКИ Р. СЪД

Р       Е       Ш       И :

ПОТВЪРЖДАВА Наказателно постановление № 21-0000635/02.04.2018 г., издадено от  инж. Е. К. Д. - Директор на Дирекция „И. по труда” със седалище гр. С., с което на  „С. – С. С.“   ЕИК/Булстат: *, със седалище и адрес на управление: гр. Д., обл. С., У. С. С. № *,  в качеството му  на работодател, за нарушение на чл. 128 т.2  от КТ,   на основание чл.41. ал.5 от КТ във връзка чл. 414 ал.1 от КТ му е наложил  имуществена санкция в размер на 1500 лева КАТО ЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Смолянски административен съд в 14 - дневен срок, считано от съобщението му до страните.

      
                                        СЪДИЯ :