Производството е по чл. 248 ал. 1 от Гражданския процесуален кодекс (ГПК) във 
връзка с чл. 144 от Административно-процесуален кодекс (АПК). 
Образувано е по касационна жалба до Върховен административен съд на „Сенсо М. Е.
-Г.С., с която се иска да бъде отменено решение №210/23.04.2009г. в частта му 
за разноските като се прави искане за присъждането на сумата 335 лв. - А. 
възнаграждение. Твърди се, че съдът не е присъдил  на жалбоподателя разноски в 
размер на 335 лева, представляващи възнаграждение на адвокат, което е изплатен 
по договор за правна помощ и съдействие в размер на 135 лева и по 100 лева по 
допълнения към този договор за явяване в съдебно заседание. Поради това моли 
обжалваното решение в тази му част да бъде отменено и да се на присъди на “. М. 
Е.  изплатените разноски за адвокат.
Подадената касационна жалба е изпратена до Върховен административен съд, който 
с Определение №13325/09.11.2009г.  по адм.д.№8254/2009г. по описа на ВАС е 
прекратил образуваното пред него дело и е изпратил същото на Административен 
съд-Благоевград за разглеждането й по реда на чл.248 и сл. от ГПК във вр. с чл.
144 от АПК.
  “Касационната жалба” , имаща характер на молба за изменение на решението в 
частта за разноски е подадена от надлежна страна и в законоустановения срок за 
обжалване на решението и е процесуално допустима, а разгледана по същество, е 
неоснователна.
Ответника  не е взел становище по молбата в срока по чл.248, ал.2 от ГПК във 
вр. с чл.144 от АПК.
   Съгласно разпоредбата на чл. 248 ал. 1 от ГПК в срока за обжалване, а ако 
решението е необжалваемо - в едномесечен срок от постановяването му, съдът по 
искане на страните може да допълни или да измени постановеното решение в частта 
му за разноските.
   В конкретния случай съдът не е пропуснал да се произнесе по искането за 
разноските, а е приел, че не следва да се присъжда А. възнаграждение, тъй като 
не са представени доказателства договореното възнаграждение по представеният 
договор да е внесено. Представените с настоящата молба: споразумения към 
договор за правна защита и съдействие, 4бр. преводни нареждания и извлечение от 
сметка не са приобщени в съдебното производство и не съставляват основание за 
присъждане на договореното по делото А. възнаграждение. Претендираното А. 
възнаграждение е недоказано и не следва да се присъжда. Страната има право на 
действително направените разноски, а не на заявените такива. От представените 
платежни нареждания за превод на суми не може да се определи какъв е 
действителният размер на изплатеното възнаграждение към това дело. В  тези 
документи са посочени общи суми , без конкретно да е посочена точната сума за 
настоящото дело. В подкрепа на това е и обстоятелството, че съдът установи, че 
сборът от договорените възнаграждения е 10480 лв., а преведените суми по 
представените платежни нареждания е 9694 лв., т.е. 786 лв. са преведени по-
малко.  По кое точно решение не е преведен  адвокатския хонорар не може да се 
установи. На следващо място представените документи не са своевременно 
представени, а именно до приключване на устните състезания, а едва след 
постановяването на съдебния акт. Към момента на постановяването на решението си 
съдът се е съобразил с приетите като доказателства по делото документи, във 
връзка с договореното  възнаграждение между посоченото по-горе търговско 
дружество и А.Х..
По изложените съображения молбата на жалбоподателя да му бъдат присъдени 
разноски за А. възнаграждение пред Административен съд-Благоевград се явява 
неоснователна.
Водим от горното и на основание чл.248, ал.3 от ГПК във вр. с чл.144 от АПК, 
съдът

                                                             О П Р Е Д Е Л И :

ОСТАВЯ БЕЗ УВАЖЕНИЕ “касационната жалба” /имаща характер на молба/ на “. М. Е., 
със седалище и адрес на управление Г.С., Р. Т. ул.”. №23, .14, А., за изменение 
на решение №210/23.04.2009г., постановено по адм.д.№23/2009г. на 
Административен съд – Благоевград, в частта му за разноските по делото.
Определението може да се обжалва с частна жалба пред Върховен административен 
съд  в 7-дневен срок от съобщаването му на страните.

                                                          АДМИНИСТРАТИВЕН 
СЪДИЯ: