и за да се произнесе, взе предвид следното:
Производството e по реда на чл.145 и следващите от Административно процесуалния кодекс (АПК), във връзка с чл.95, ал.1 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс (ДОПК) във връзка с чл.4 от Закона за местните данъци и такси (ЗМДТ). 
Образувано е по жалба на С. „. Т. съюз“ със седалище и адрес на управление: гр.С., район „..., представлявано от П. А. Д. С. против мълчалив отказ на К. на О. С. за издаване на удостоверение за данъчна оценка на недвижим имот, съгласно декларация по чл.14 от ЗМДТ. Твърди се в жалбата, че мълчаливият отказ за извършване на административна услуга е незаконосъобразен. Иска се отмяната му. В съдебно заседание жалбата се поддържа от упълномощен адвокат.
Ответникът по жалбата – К. на О. С., в съдебно заседание, чрез процесуалния си представител излага доводи за неоснователност на жалбата. 
Съдът намира оспорването за процесуално допустимо, като подадено в срок от надлежна страна. Разгледана по същество жалбата е неоснователна, по следните съображения:
Административното производство е започнало по подадено от С. „. Т. съюз“ заявление по образец с вх.№ 10461/19.08.2015 год. до О. С., с което е поискано да бъде издадено удостоверение за данъчна оценка на имот, находящ се в гр.С., м. "Банята", представляващ сграда-търговска. Отбелязано е в заявлението, че оценката е необходима във връзка с „нотариус“ – стр.100. За сграда, намираща се в гр.С., ул.“..., имот пл.№ 102.665, м.“Банята“ сдружението е подало данъчна декларация по чл. 14 от ЗМДТ с вх.№ 7145/18.08.2015 год. (стр.41-52), без приложен към същата документ за собственост. В срока по чл.3, ал.1 от Приложение № 2 от ЗМДТ исканото удостоверение за данъчна оценка не е издадено, т.е. формиран е мълчалив отказ за издаване на документ по смисъла на чл.91, ал.2 от ДОПК.
По делото не се установи да е последвало издаване на исканото удостоверение за данъчна оценка, както в законоустановения срок, така и до приключване на съдебното производство, нещо повече с писмо изх.№ 63-00-111/16.10.2015 год. на О. С., е уточнено че удостоверение не е издадено, тъй като не е представен документ за собственост (стр.32) .
При гореизложените факти и в рамките на съдебната проверка, съгласно чл.168,  във връзка с чл.146 от АПК съдът прави следните изводи:
Оспорва се мълчалив отказ за издаване на удостоверение за данъчна оценка.
Съгласно разпоредбата на чл. 88 от ДОПК, приложима в производството по силата на препращащите разпоредби на чл. 4 от ЗМДТ, обслужването по смисъла на тази глава се извършва чрез издаване на документи от значение за признаване, упражняване или погасяване на права и задължения. Такъв документ в случая представлява искането удостоверение за данъчна оценка на имота. Съгласно чл. 21, ал. 3 от АПК, отказът да се издаде документ, от значение за признаване или упражняване на права и задължения е индивидуален административен акт. В тази насока са и разпоредбите на специалния закон, в случая - ДОПК, като съгласно чл. 92, ал. 1 от ДОПК на обжалване подлежи отказът да се издаде документ. Компетентен да издаде поскания от жалбоподателя документ е лице от общинската администрация по местонахождението на имота в 14-дневен срок от подаване на искането - чл. 3, ал. 1 от Приложение № 2 към ЗМДТ. Съгласно разпоредбата на чл. 3, ал. 2 от Приложение № 2 към ЗМДТ, удостоверението за данъчна оценка се издава за целите на облагането с данък върху наследствата и данък при придобиване на имущества, за определяне на държавните и нотариални такси в производствата по Гражданския процесуален кодекс и в другите предвидени от закона случаи. В чл. 4 и сл. от Приложение № 2 към ЗМДТ са посочени начините на изчисляване на данъчна оценка като цифрова величина въз основа на данните, декларирани в подадена данъчна декларация по чл. 14 от ЗМДТ.
От събраните по делото доказателства е видно, че е било подадено заявление до О. С. за издаване на удостоверение за данъчна оценка за недвижим имот, за който е била подадена и декларация по чл. 14 от ЗМДТ за облагане с годишен данък върху недвижимите имоти. Не се установи, обаче че сдружението-оспорващ да е съсобственик на същия имот. Т.е. независимо, че е налице искане по образец, до компетенентен орган, заплатена е съответната такса (не е спорно по делото), след като заявлението е подадено от лице, което не се легитимира за собственик на имота, за който имот има подадена декларация по чл. 14 от ЗМДТ, то не са налице всички процесуални и материалноправни предпоставки за издаване на исканото удостоверение за данъчна оценка. Впрочем, прави впечатление, че както върху подадената декларация, така и върху заявлението е отбелязано, че партидата е закрита. Нещо повече от Общинска администрация – С. е представено и прието, като доказателство уведомление от „...“ ООД (стр.9 и 10), към което е приложена и справка от Службата по вписванията  - С. „...“ , от които е видно, че сграда – възстановителен Т. център в имот идентификатор 65334.102.655 е собственост на „...“ . При това положение административния орган правилно е отказал издаването на удостоверение за данъчна оценка.
По тези доводи съдът приема, че отказът за извършване на административна услуга е постановен правилно, поради което и подадената против него жалба ще следва да се отхвърли.
Водим от горното и на основание чл.172, ал.2 от АПК, съдът
Р Е Ш И:

ОТХВЪРЛЯ жалбата на С. „. Т. съюз“ със седалище и адрес на управление: гр.С., район „..., представлявано от П. А. Д. С. против мълчалив отказ на К. на О. С. за издаване на удостоверение за данъчна оценка на недвижим имот, съгласно декларация по чл.14 от ЗМДТ.
Решението може да се обжалва в 14-дневен срок от съобщаването му пред Върховния административен съд.

                                                                                          Съдия: /п/ Стоянка Пишиева-Сахатчиева

Вярно с оригинала!
М.К.