и за да се произнесе, взе предвид следното:
  Производството е по реда на чл.215, ал.1 от ЗУТ, вр. чл.145 и сл. от АПК.
Образувано е по жалба на С. А. Б. от с.В., О. С., област Б. срещу Заповед №669-
1/08.10.2012г. на К. на О. С., с която е наредено спиране изпълнението на 
всички видове строително монтажни работи /СМР/ на строеж „външна конзолна 
стоманобетонова тераса”, находящ се в ПИ 020056, м.”Нерезе” по КВС с.В., О. С., извършен от С. А. Б.. 
В жалбата и в съдебно заседание се изразява становище за незаконосъобразност на обжалваната заповед. Оспорващия твърди, че за строежа е представил всички 
необходими документи, с които е удостоверил законността му. Иска се отмяната й.
Ответникът – К. на О. С., не изпраща представител и не изразява становище по 
жалбата. 
Административен съд - Б., като обсъди събраните по делото доказателства, във 
връзка с доводите и становищата на страните, намира за установено следното:
С Констативен акт №1/24.09.2012г. длъжностни лица при О. С. са извършили 
проверка  на строеж „външна тераса” , находяща се в имот пл.№020056,м.”Нерезе”, 
с. В., О. С.. Същите са установили, строеж “стоманобетонова външна конзолна 
тераса с размери 10.06/1.00м..”, като са посочили, че “строителството се 
извършва в момента на констатацията на 21.09.2012г.” без необходимите 
строителни книжа. КА е съобщен чрез залепване на строежа и на таблото в О. С.. 
Съгласно служебна бележка КА №1/24.09.2012г. е залепен на строежа- метална 
врата на 28.09.3012г. и е постъпила жалба от Б. на 29.09.2012г.
Въз основа на констативния акт Кмет на О. С. издал Заповед №669-1/08.10.2012г., 
с която е наредено спиране изпълнението на всички видове строително монтажни 
работи /СМР/ на строеж „външна конзолна стоманобетонова тераса”, находящ се в 
ПИ 020056, м.”Нерезе” по КВС с.В., О. С. , извършен от С. А. Б.. Заповедта е 
връчена на 13.11.2012г. лично на оспорващия (л.84). Срещу заповедта оспорващия 
е подал жалба на 13.11.2012г. до  Административен съд-Б..
С нот. акт №155, т.ІІ, рег.№3421, д.№340/2007г. оспорващия  С. А. Б. се 
легитимира като собственик на нива с площ 1.795дка, находяща се в м.”Нерезе”, 
представляваща имот №020056 по картата на землището на с.В., О. С..
Представено е Разрешение за строеж №52/23.10.1995г. на името на С. А. Б..
Представена е Заповед №140/27.03.2009г. на К. на О. С., с която е разрешено 
изготвянето на ПУП за имот пл.№020056,в м.”Нерезе” по КВС на землището на с.В., О. С., област Б. за жилищно строителство. Представени са проекти.
Представен е Акт за узаконяване №04/05.09.2012г. на Гл.архитект на О. С. на 
името на С. А. Б., с който е узаконена "жилищна сграда с гаражи", находяща се в 
имот пл.№020056,м.”Нерезе”, с.В., О. С.. Акта за узаконяване е влязъл в сила на 
26.09.2012г. съгласно отбелязване върху него.
По делото е допусната и назначена  съдебно – техническа експертиза. От 
изслушаното в съдебно заседание заключение на вещото лице, се установи, че с 
Разрешение за строеж №52/23.10.1995г. е разрешено на Б. “строеж на стопанска 
постройка, извън регулация на с.В.” при условие да спазва Наредба №2 за 
застрояване на земеделска земя. По молба В.№94-00-1134-1/20.11.2003г. на 
оспорващия, след проведена процедура по одобряване на План за застрояване за 
жилищно строителство и промяна предназначението на земеделската земя, са 
одобрени проекти архитектурно заснемане и е издаден Акт за узаконяване №04/05.09.2012 на “Жилищна сграда и гаражи” в имот пл.№020056 в м.”Нерезе”, с.В., влязъл в сила на 26.09.2012г. Експерта е  категоричен, че за процесния строеж 
са налице строителни книжа.  Вещото лице е установило, че процесния строеж 
“външна конзолна стоманобетонова тераса” по време на извършеното заснемане за узаконяване /преди 05.09.2012г./ е съществувала и същата е част от одобрения 
проект за узаконяване на жилищната сграда с гаражи и е узаконена с издадения 
акт за узаконяване. В съдебно заседание вещото лице сочи, че към момента на 
извършения от него оглед и към датата на проверката от общината и съставяне на констативния акт терасата е била построена и съществуваща на място.Експерта изразява категорично становище, че съгласно наличните документи, процесния строеж е бил допустим по правилата и нормативите, действали по време на извършването му, деклариран е от собственика, че е изграден преди 2003г. и е узаконен с издадения акт за узаконяване.
При гореизложените факти и в рамките на съдебната проверка, съгласно чл.168,  
във връзка с чл.146 от АПК съдът прави следните изводи:
Жалбата е подадена в законоустановения срок по чл.215, ал.4 от ЗУТ  от лице 
имащо правен интерес да обжалва, поради което е допустима. Разгледана по 
същество същата е основателна по следните съображения.
Разпоредбата на чл. 224, ал. 1, т. 1 от ЗУТ (в редакцията ДВ бр.61 от 2007г.) 
сочи, че Кметът на общината с мотивирана заповед спира изпълнението и забранява достъпа до строеж или част от строеж, който се извършва без одобрени инвестиционни проекти и/или без влязло в сила разрешение за строеж.
С оглед посоченото в заповедта правно основание - чл. 224, ал. 1, т. 1 от ЗУТ 
тази разпоредба има предвид спиране на незаконно извършващи се строително-
монтажни работи /строително-монтажни работи, които се извършват към момента на съставяне на констативния акт и към момента на издаване на заповедта/.
По делото е назначена и изслушана съдебно-техническа експертиза, която не е 
оспорена от страните по делото и която съдът възприема, като компетентно 
изготвена. В заключението си вещото лице сочи, че към момента на извършения от него оглед и към датата на съставяне на констативен акт №1/24.09.2012г. 
терасата е била построена и съществуваща на място. Същата е била узаконена с 
Акт за узаконяване №04/05.09.2012г. Вещото лице е категорично, че процесния 
строеж “външна конзолна стоманобетонова тераса” по време на извършеното 
заснемане за узаконяване /преди 05.09.2012г./ е съществувала и същата е част от 
одобрения проект за узаконяване на жилищната сграда с гаражи и е узаконена с 
издадения акт за узаконяване. Съгласно СТЕ процесния строеж е бил допустим по 
правилата и нормативите, действали по време на извършването му, деклариран е от собственика и е узаконен с издадения акт за узаконяване. 
Липсват каквито и да е данни към момента на издаване на заповедта да се 
извършват някакви строително-монтажни работи. Следователно в случая се касае за строителство, което е било вече реализирано и узаконено, т. е. не е налице годен предмет на процесната заповед, тъй като за да се спре строителството по реда на чл. 224, ал. 1 ЗУТ следва да е налице незаконен строеж, който е в процес на изграждане,        т. е. който не е осъществен и завършен. Предвид това, съдът намира, че процесната заповед е постановена в нарушение и при наличие на отменителните основания по чл. 146, т. 4 и 5 АПК. 
С оглед на изложеното оспорената заповед като незаконосъобразно постановена ще следва да се отмени. В тази връзка са и Решения №№ 143 от 07.01.2008 г. на ВАС по адм. дело № 10266/2007 г. на II-ро отд. и № 4935 от 23.04.2008 г. на ВАС по 
адм. дело № 1016/2008 г. на II-ро отд. 
С оглед изхода на делото основателно е искането на оспорващия за присъждане на сторените по делото разноски. О. С. следва да бъде осъдена да заплати на 
жалбоподателя направените от него разноски в размер общо на 300 лв., 
представляващи – 10 лв. държавна такса и 290лв. възнаграждение за вещото лице.
Водим от горното и на основание чл.172, ал.2 от вр. с чл.143,ал.1 от АПК, 
Административен съд – Б.

                                                     Р Е Ш И:

       ОТМЕНЯ Заповед №669-1/08.10.2012г. на К. на О. С..
      ОСЪЖДА О. С. да заплати на С. А. Б. от с.В., О. С., област Б., сторените по 
делото разноски в размер на 300 (триста) лева.
    Решението не подлежи на обжалване.

                                                                          СЪДИЯ: /п/ Марияна Мицева

Вярно с оригинала!
ЕК