и за да се произнесе взе предвид следното:
Производството е по чл.145 и следващите от Административно процесуалния кодекс (АПК), във връзка с чл. 124б, ал.4 от Закона за акцизите и данъчните складове (ЗАДС).
Образувано е по жалба, подадена от  „Л. Б. – В. – М. – А. В. със 
седалище и адрес на управление: гр.Р., ул.”С. С., Б.А., П. от А. Б. В. против 
Заповед за налагане на принудителна административна мярка №93/01.03.2013г., 
издадена от Н. на М. Ю..
 В жалбата се излагат доводи за незаконосъобразност на обжалваната заповед. 
Твърди се, че неправилно е издадена ПАМ, преди да има влязло в сила НП. Сочат 
се доводи за незаконосъобразност на НП. Иска се заповедта да бъде отменена. В 
съдебно заседание жалбата се поддържа. 
Ответникът - Н. на М. Ю. се представлява от упълномощен юрисконсулт, който 
оспорва жалбата и изразява становище за нейната неоснователност.
Административен съд – Б., след като обсъди доводите на страните и събраните по делото доказателства, приема за установено от фактическа страна следното:
Видно от Протокол №1585/22.08.2012г. е, че при извършена от митническите органи проверка на 22.08.2012г. на търговски обект, представляващ кафе – аперитив, находящ се в гр.Р., ж.к.”И.”, стопанисван от жалбоподателя – търговец,  са открити 7 бр. кутии цигари марка „King Classic” по 20 къса от всеки от тях, с 
надпис “Duty free sales only” и 3 бр. кутии цигари марка “Vertus Slims” по 20 
къса от всеки от тях, с надпис “Only for duty free”. На търговеца е издаден 
АУАН № 774/03.09.2012 г. въз основа на който е издадено Наказателно 
постановление № 910/01.03.2012 г. от Н. на М. Ю., с което на едноличния 
търговец за нарушение по чл. 123, ал. 6 от ЗАДС и на същото основание е 
наложена имуществена санкция в размер на 4000 лв., на основание чл. 124, ал. 1 
от ЗАДС са отнети в полза на държавата вещите, предмет на нарушението и на 
основание чл. 124а, ал. 1 от ЗАДС едноличния търговец е лишен от право да 
упражнява търговска дейност за срок от 1 месец.   Наказателното постановление е връчено по пощата с обратна разписка, обжалвано е пред Районен съд-Р., по което производство няма постановен съдебен акт, влязъл в сила, по който факт страните не спорят. 
Със Заповед №93/01.03.2013г., издадена от Н. на М. Ю., на основание чл. 126б, 
ал. 1 от ЗАДС, във вр. с чл. 124а, ал. 1 от ЗАДС е наложена принудителна 
административна мярка (ПАМ) "запечатване на обекта" за срок от един месец, като на основание чл. 124в, ал. 1 вр. с чл. 124б, ал. 1 от ЗАДС е "забранен достъпа 
до обекта". В заповедта е указано, в 7- дневен срок от връчването й търговецът 
или упълномощено от него лице да отстрани наличните стоки в обекта, като ако 
същия не бъде спазен, на основание чл. 124в, ал. 3 от ЗАДС принудително ще се 
отстранят стоките, като се разположат пред обекта, без задължение за пазене и 
съхранението им. Търговския обект е запечатан на 16.04.2013 г., за което е 
съставен протокол от същата дата, приет като писмено доказателство по делото.
Заповедта за налагане на ПАМ е връчена на търговеца по пощата с обратна 
разписка, получена срещу подпис на 03.04.2013г. Жалбата против нея е депозирана чрез административния орган на 05.04.2013г. 
При така установената фактическа обстановка и при служебно извършената проверка на основание чл. 168, във вр. с чл. 146 от АПК, съдът намира от правна страна следното:
Жалбата, като подадена в срок и от надлежна страна – адресат на същата, за 
която обжалвания акт е неблагоприятен, срещу подлежащ на съдебно оспорване 
административен акт, е процесуално допустима. 
Разгледана по същество жалбата е неоснователна. 
Оспорената заповед е издадена от компетентен орган, в предписаната от закона 
форма с посочване на фактическите и правните основания за нейното издаване, 
поради което изискването по чл. 59, ал. 2, т. 4 от АПК е спазено. При издаване 
на заповедта не са допуснати нарушения на административно-производствените 
правила, доколкото не е спорно, че е извършена проверка, чийто констатации са 
обективирани в Протокол №1585/22.08.2012г., въз основа на която е съставен акт 
и впоследствие НП. Относно установените от митническите органи факти липсват възражения и след съставяне на АУАН. 
Съгласно разпоредбите на чл. 124б, ал. 1 и ал. 2  от Закона за акцизите и 
данъчните складове (ЗАДС), в случаите на налагане на административно наказание по чл. 124а се налага и принудителна административна мярка запечатване на обекта или обектите, където е установено нарушението, като принудителната административна мярка по ал. 1 се прилага с мотивирана заповед на Н. на компетентното митническо учреждение или на оправомощено от него длъжностно лице. Алинея 3 на цитираната норма предписва, че заповедта подлежи на предварително изпълнение, освен ако съдът разпореди друго. Компетентният административен орган налага принудителната административна мярка, като действа при условията на обвързана компетентност, като наложените принудителни мерки може да бъдат повече от една, какъвто е настоящият случай. 
Безспорно е в случая, че отговорността на дружеството е ангажирана с налагане 
на имуществена санкция за нарушение по чл. 123, ал. 6 от ЗАДС, като на 
основание чл. 124а, ал. 1 от ЗАДС е лишен от право да упражнява търговска 
дейност, видно от приетото по делото като писмено доказателство Наказателно 
постановление №910/01.03.2013г. издадено от Н. на М. Ю.. При наличието на 
наложено наказание по този чл. и с оглед императивния характер на чл. 124б, ал. 
1 от ЗАДС, законосъобразно е издадена заповедта за налагане на ПАМ. За 
административния орган не е съществувала възможност за преценка налице ли е или не допуснато нарушение, респективно да наложи или не ПАМ.
В случая са били налице материалноправните предпоставки по чл. 124б, ал. 1 от 
ЗАДС, тъй като в случаите на налагане на административно наказание по чл. 124а, ал. 1 от ЗАДС кумулативно се прилага и ПАМ. Налице са и били материално 
правните предпоставки за налагане на втората ПАМ по чл. 124в, ал. 1 от ЗАДС, 
във вр. с чл. 124б, ал. 1 ЗАДС, доколкото такава е наложена. Органът е задължен 
да наложи двата вида ПАМ, без да съобразява други обстоятелства. Законът не 
държи сметка наказателното постановление да е влязло в сила, за да е налице 
годно правно основание. Неоснователно се явява и възражението на жалбоподателя, че ПАМ може да се наложи само в случай, на влязло в сила НП. Нормата на закона изрично свързва налагането на ПАМ само с издаване на наказателно постановление, не и с влизане в сила на такова, още повече, че както бе споменато по- горе предвид превантивния характер на принудителната административна мярка, безполезно а и нелогично би било същата да се налага при влизане в сила на НП- целта на същата е да преустанови и /или предотврати извършване на нарушение или извличане ползи от такова до потвърждаване на НП от съда. В този смисъл макар и принудителна това е временна мярка.
Неоснователни за доводите за незаконосъобразност на заповедта с оглед на това, че намерените в търговския обект цигари облепени с бандерол DUTY FREE не са държани от управителя на дружеството, и същите не са негова или на фирмата собственост. Имуществената санкция на едноличния търговец е наложена за нарушение на чл. 123, ал. 6 от ЗАДС – за държане в търговско помещение на акцизни стоки - цигари облепени с бандерол DUTY FREE. Изпълнителното деяние на нарушението по чл. 123, ал. 6 от ЗАДС включва простото държане на акцизни стоки в търговско помещение, като не е необходимо да се изследва дали същите са предназначени за търговска дейност. Ирелевантни са и обстоятелствата от къде са закупени стоките и чия собственост са, след като безспорно е установено наличието на акцизни стоки облепени с бандерол DUTY FREE в търговски обект. Безспорно е установено и стопанисването на процесния търговски обект от жалбоподателя. Собственика на  не е следвало да допуска наличие на акцизни стоки облепени с бандерол DUTY FREE в стопанисвания от него обект, при наличието на изрична законова забрана. 
Доводите за маловажност на нарушението и незаконосъобразност на издаденото 
наказателно постановление не следва да се обсъждат в това производство. Същите са релевантни за производството по обжалване на Наказателно постановление №910/01.03.2013г. издадено от  Н. на М. Ю..
С оглед на изложеното съдът намира обжалвания акт за законосъобразен, поради 
което жалбата срещу него следва да се отхвърли.
Водим от горното и на основание чл.172, ал.2 от АПК, Административен съд - Б.

Р Е Ш И:

ОТХВЪРЛЯ жалбата на  „Л. Б. – В. – М. – А. В. със седалище и адрес на 
управление: гр.Р., ул.”С. С., Б.А., П. от А. Б. В. против Заповед за налагане 
на принудителна административна мярка №93/01.03.2013г. издадена от Н. на М. Ю..
Решението може да се обжалва в 14-дневен срок от съобщаването му пред Върховния административен съд.

                                                                   СЪДИЯ: /п/ Марияна Мицева

Вярно с оригинала!
ЕК