и за да се произнесе взе предвид следното:
         Касационното производството е по реда на чл. 63,ал. 1 от ЗАНН, във вр. 
с чл. 208 и сл. от АПК и чл. 416, ал. 3 от Кодекса на труда (КТ). 
        Образувано е по касационна жалба на „. Комерс- 08” Е. ЕИК ..., 
със седалище и адрес на управление: Б., ул. „В.” № .., с У. Л. И. 
Н., против Решение № 8649/ 05.11.2012г., постановено по нахд № 119/ 2012 г. по 
описа на Районен съд – Б.. 
          В касационната жалба се релевират  доводи за незаконосъобразност на 
обжалваното решение, поради нарушение на материалния закон – касационно 
основание за неговата отмяна по чл. 348, ал. 1, т. 1 от НПК. Иска се БлАС да 
отмени обжалваното решение и вместо да постанови друго, с което да се отмени 
Наказателно постановление № 01/ 0101421 от 12.12.2011г. на Директора на Д. „. 
по Т.- Б., или алтернативно да се измени оспорваното наказателно постановление, 
като се намали размерът на наложенaтa „имуществена санкция” до минимума, 
предвиден в разпоредбата на чл.415в от КТ.
          Ответникът -Д. „. по Т.- Б., не се представлява и не изразява 
становище по касационната жалба.
       Представителят на О. П.-  Б., дава заключение за неоснователност на 
касационната жалба и пледира решението на БлРС да бъде потвърдено.
     Административен съд - Б., след анализ и преценка на събраните в 
първоинстанционното производство доказателства, във връзка с доводите на 
страните, намира за установено следното:
        Касационната жалба е процесуално допустима - подадена е в срока по чл. 
211, ал. 1 от АПК от надлежна страна. Разгледана по същество е неоснователна по 
следните съображения :
      С обжалваното решение Районен съд – Б., е потвърдил НП № 01/ 0101421 от 
12.12.2011г. на Директора на Д. „. по Т.- Б., с което на „. Комерс- 08” Е. с У. 
Н., на основание чл.416, ал.5 от КТ, във връзка с чл.413, ал.2 от КТ , е 
наложена имуществена санкция в размер на 1500,00 (хиляда и петстотин) лева за 
извършено административно нарушение по чл. 12, ал. 2 от Наредба №РД-
07-2/16.12.2009г. за условията и реда за провеждането на периодично обучение и 
инструктаж на работниците и служителите по правилата за осигуряване на ЗБУТ. 
        За да постанови този резултат, първоинстанционният съд е приел, че на 
20.10.2011г. при извършена проверка по спазване на трудовото законодателство от 
контролните органи на Д. „. по Т. - Б., в обект- кафе „Енигма”, находящ се в 
град Б., ул. „., стопанисван от „. Комерс- 08” ЕООД било 
установено, че лицето Е. Л. престира труд в горепосочения обект, на 
длъжност „сервитьор”, без да й е осигурено провеждането на начален инструктаж 
по безопасност и здраве при работа. С оглед на установеното бил съставен 
Протокол за извършена проверка от 20.10.2011г. 
        Съгласно чл.12, ал.2 от Наредба № РД-07-2 от 16.12.2009 г. за условията 
и реда за провеждането на периодично обучение и инструктаж на работниците и 
служителите по правилата за осигуряване на здравословни и безопасни условия на 
труд, задължение на работодателят е да проведе начален инструктаж в деня на 
постъпване на работа по утвърдена от работодателя програма. С оглед на извършен 
инструктаж се издава служебна бележка (л.12), която към момента на извършване 
на проверката не е била издадена. Същата е издадена на 25.10.2011г., като 
последващо действие. Видно и от представената пред първоинстанционния съд Книга 
за инструктаж на работниците и служителите по безопасност, хигиена на труда и 
противопожарна охрана (л.11), лицето Л. е удостоверила с подписа си, че е 
получила първоначален инструктаж на 25.10.2011г., след извършената от 
контролните органи на Д. „. по Т.- Б.. В този смисъл, към момента на 
установяване на административното нарушение работодателят „. Комерс- 08” ЕООД 
не е изпълнило задълженията си, възникващи от нормите на Наредба № РД-07-2 от 
16.12.2009 г. за условията и реда за провеждането на периодично обучение и 
инструктаж на работниците и служителите по правилата за осигуряване на 
здравословни и безопасни условия на труд.
     Разпоредбата на чл.413, ал.2 от КТ определя от своя страна 
административнонаказателно отговорното лице за всяко неизпълнение на 
задълженията за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд и това 
е работодателя. 
         Съгласно §1, т. 2 от ДР на Наредбата, както и съгласно §1, т.2 от ДР 
на ЗБУТ, „работодател" е понятието, определено в §1, т.1 от ДР на Кодекса на 
труда, както и всеки, който възлага работа и носи цялата отговорност за 
предприятието, кооперацията или организацията, а „работещ" е всяко лице, което 
е наето от работодател, както и лице, което работи за себе си, включително 
обучаващите се или стажантите - за времето на обучение, стаж и практика (§1, т.
2а от ДР на ЗБУТ). Следователно за осигуряване на здравословни и безопасни 
условия на труд не е задължително работодателя да е сключил трудов договор с 
работещия. Напротив, във всички случаи на възлагане на работа за работодателя 
възниква задължение да спазва разпоредбите на ЗБУТ и подзаконовите нормативни 
актове по прилагането му. 
      Предвид изложеното и след като е изложил правилни мотиви по приложение на 
материалния закон, БлРС е постановил решение, което следва да се остави в сила. 
Обжалваният съдебен акт е валиден и допустим, не са налице касационни основания 
за неговата отмяна.
       Водим от горното и на основание чл. 222, ал. 1 от АПК, във вр. с чл. 63, 
ал. 1 от ЗАНН, Административен съд – Б., 

Р Е Ш И :

           ОСТАВЯ В СИЛА Решение № 8649/ 05.11.2012г., постановено по нахд № 
119/ 2012 г., на Районен съд – Б..
             Решението не подлежи на обжалване.

ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Мария Тодорова

              ЧЛЕНОВЕ: /п/ Стоянка Пишиева-Сахатчиева
/п/ Иван Шекерлийски

Вярно с оригинала!
М.К.