и за да се произнесе взе предвид следното:
Производството е по реда на чл. 208 и сл. от АПК, във връзка с чл. 63, ал. 1, 
изр. 2 от ЗАНН. 
Образувано е по касационна жалба на ТД на Н. – С., подадена чрез юриск. 
С. срещу Решение №10171/20.12.2012г. постановено по нахд №412/2012г. по 
описа на Районен съд – Б., с което е отменено Наказателно постановление №12717-
0016008/10.01.2012г. на Заместник-директора на ТД на Н. – С. с което на “. С.
-3. О. със седалище и адрес на управление гр. Б., ул. “Ц. Б. І”№27Е  за 
нарушение на чл. 7, ал.1 от Наредба №Н-18/13.12.2006г. за регистриране и 
отчитане на продажби в търговските обекти чрез фискални устройства на МФ е 
наложена имуществена санкция в размер на 3000 лева, на основание чл. 185, ал.2 
от ЗДДС.
В жалбата се навеждат доводи за постановяване на решението в противоречие с 
материалния закон. Оспорва се извода на съда за незаконосъобразност на 
издаденото наказателно постановление. Иска се отмяна на решението постановяване 
на друго, с което наказателното постановление се потвърди. В съдебно заседание 
представител на касационния жалбоподател не се явява. 
Ответника по жалбата - “. С.-3. О. със седалище и адрес на управление гр. Б., 
ул. “Ц. Б. І”№27Е се представлява от упълномощен юрисконсулт, който оспорва 
жалбата и излага доводи за правилност на съдебното решение.
Представителят на О. П. Б. намира касационната жалба за основателна, а 
първоинстанционното решение за постановено в нарушение на материалния закон.
Административен съд - Б., след като съобрази доводите и становищата на 
страните, и обсъди както наведените касационни основания, така и тези по чл. 
218, ал. 2 от АПК, намира касационната жалба за процесуално допустима като 
подадена в срока по чл. 211, ал. 1 от АПК и от надлежна страна. Разгледана по 
същество жалбата е неоснователна.
С обжалваното пред Административен съд – Б. решение, Районен съд - Б. е отменил 
Наказателно постановление №12717-0016008/10.01.2012г. на Заместник-директора на 
ТД на Н. – С., като е приел, че дружеството-жалбоподател не е осъществило 
състава на нарушението по чл. 7, ал.1 от Наредба №Н-18/13.12.2006г. за 
регистриране и отчитане на продажби в търговските обекти чрез фискални 
устройства, задължаващ лицата по чл.3 от Наредбата да монтират и въведат в 
експлоатация и използват регистрирани в Н. фискални устройства от датата на 
започване дейността на обекта.  Съдът е обосновал крайния си извод с 
установените по делото факти и обстоятелства, а именно, че дружеството не е 
извършвало продажба на стоки или услуги във или от търговски обект, в какъвто 
смисъл е разпоредбата на чл.3, ал.1 от Наредба № Н-18/13.12.2006г., поради 
което същото не е задължено лице по смисъла на чл.7 от Наредбата.
Решението е правилно и постановено в съответствие с материалния закон. 
Съгласно чл. 185, ал.2 от ЗДДС (в редакцията действаща към датата на  издаване 
на НП), лице, което наруши реда и начина за одобряване на типа, регистриране 
или въвеждане/извеждане във/от експлоатация, или отчитане, или съхраняване на 
документи, издавани от/във връзка с фискалните устройства, или сервизно 
обслужване на фискалните устройства или не изпълнява изискванията за 
дистанционна връзка с Националната агенция за приходите, се наказва с глоба - 
за физическите лица, които не са търговци, в размер от 300 до 1000 лв., или с 
имуществена санкция – за юридическите лица и едноличните търговци, в размер от 
3000 до 10 000 лв.  От друга страна, посочената като нарушена правна норма - чл.
7, ал.1 от  Наредба №Н-18/13.12.2006г. предвижда, че лицата по чл.3 от 
Наредбата са длъжни да монтират, въведат в експлоатация и използват 
регистрирани в Н. фискални устройства от датата на започване на търговската 
дейност а лицата по чл.3 от Наредбата са тези, които извършват продажби на 
стоки или услуги във или от търговски обект. 
В настоящия случай, от приетите в хода на съдебното производство доказателства 
не се установява визираното в АУАН и НП нарушение. 
Видно от приетия и неоспорен от страните Договор от 06.06.2011г., сключен между 
С. С. - 365 О., регистрирано като дружество по законите на Австрия и “. С. - 
365” О., регистрирано по силата на българския закон (чл.4.4), “. С. - 365” О.  
- България е поел задължението да урежда улесняването, събирането и 
прехвърлянето от името на С. С. 365 О. – Австрия на информацията свързана с 
предложените залози, идващи от всяко едно залагащо лице-потребител, като според 
чл.4.4.1 от договора залогът се приема от австрийското дружество. Цитираните 
разпоредби водят до извода, че в случая сумите по направените залози не 
преминават в патримониума на българското дружество, което е приемало залози от 
името и за сметка на австрийското дружество, т.е.,  С. С. - 365” О.  - 
България не е действало от свое име и за чужда сметка, а от чуждо име и за 
чужда сметка. Следователно, дружеството не е извършвало продажба на услуги на 
територията на РБ, а издаваните от него разписки са доказателство, че договорът 
за паричен залог е сключен и то между австрийското дружество и лицето, което 
прави залога. 
От горното се установява, че по силата на сключения договор за предлагане на 
поддръжка, “. С. - 365” О.  - България има изключителното право да представлява 
С. С. - 365 О. – Австрия на територията на РБ и да посредничи при сключването 
на договор за залог между австрийското дружество и лицето, което прави залог, 
който договор се счита сключен, когато изпратения от последния залог, достига 
адреса на главната букмейкърска компания, с център на дейност и действащи офиси 
в Австрия. От това следва извод, че получаването на суми, така както е посочено 
в обжалваното наказателно постановление (в случая на 10 лв.) от лице в интернет-
център в гр. Симитли не се касае за продажба на стока или услуга по смисъла на 
чл. 3, ал.1 от Наредбата, а договор за посредничество при сключване на договор 
за залог, при който “. С. - 365” О.  - България не получава възнаграждение от 
лицето предоставило сумата като залог, тъй като то действа в този случай от 
чуждо име и за чужда сметка. Издаването на разписка за залога е в изпълнение 
задължението на “. С. - 365” О.  - България по договора от  06.06.2011г. да се 
отчете на австрийското дружество. Единственото възнаграждение, което “. С. - 
365” О.  - България получава заради представителството на С. С. - 365 О. – 
Австрия е по силата на член 4.15 от договора – за извършваните от него 
посреднически услуги и ексклузивно представителство. 
Горните изводи се подкрепят от приетите писмени доказателства, включително и от 
заключението на вещото лице, според което компютрите на жалбоподателя нямат 
инсталиран специализиран софтуер за сключване на хазартни сделки, а единствено 
софтуер за зареждане на интернет страници, като софтуера, който обезпечава 
залозите се намира извън пределите на РБ. 
Предвид изложеното, правилни се изводите на районния съд обосновали отмяна на 
издаденото наказателно постановление, като наведения в касационната жалба довод 
за нарушение на чл.29 от Наредба №Н-18/13.12.2006г. за регистриране и отчитане 
на продажби в търговските обекти чрез фискални устройства не следва да се 
обсъжда, доколкото същия не е посочен нито в АУАН, нито в НП като нарушена 
правна норма. Тук е мястото да се отбележи, че в обжалваното наказателно 
постановление е налице несъответствие между описанието на нарушението и 
посочената като нарушена правна норма. Административно-наказващият орган е 
приел, че от страна на “. С. - 365” О.  - България е допуснато продажба на 
услуга срещу плащане в брой без в обекта на има монтирано и въведено в 
експлоатация фискално устройство, което е нарушение на чл.7, ал.2 от Наредбата, 
а не на чл.7, ал.1 от същата (така, както е посочено в АУАН и НП). 
Предвид изложеното, обжалваното решение се явява правилно и обосновано, не са 
налице сочените касационни основания за отмяната му, поради което следва да се 
остави в сила.
Водим от горното и на основание чл.221, ал.1 и ал.2 от АПК, Административен съд 
– Б.

Р Е Ш И:

ОСТАВЯ В СИЛА Решение №10171/20.12.2012г. постановено по нахд №412/2012г. по 
описа на Районен съд – Б., с което е отменено Наказателно постановление №12717-
0016008/10.01.2012г. на Заместник-директора на ТД на Н. – С..
Решението не подлежи на обжалване.

                                                        
                                                                                 ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Мария Тодорова

                                                            ЧЛЕНОВЕ: /п/ Стоянка Пишиева-Сахатчиева

                                                                                /п/ Иван Шекерлийски

Вярно с оригинала!
Е.Ф.