и за да се произнесе, взе предвид следното:

Производството по реда на чл. 145 и сл. от Административнопроцесуалния кодекс /АПК/ е образувано по жалба на П. И. Д. от гр. Г. Д. срещу Заповед № 1071/03.12.2014 г. на К. на О. Г. Д., с която е спряно изпълнението и забранен достъпа до строеж „Жилищна сграда с ателие“ в УПИ VІІІ-1212, кв. 148 по плана на гр. Г. Д.
С жалбата си и в хода на производството, чрез пълномощник, жалбоподателят е поддържала, че заповедта е издаден в противоречие с материалноправните основания за упражняване компетентността по чл. 224а вр. чл. 154, ал. 2, т. 1, 2, 3 и 4 от Закона за устройство на територията /ЗУТ. 
Ответникът не е изразил становище по жалбата. 
От събраните в хода на производството доказателства за спорните обстоятелства съдът прие следното за установено:
Оспорената заповед /л. 7-8/ е издадена в производство по чл. 224, ал. 5 ЗУТ, въз основа на констативен акт № 18/21.10.2014 г. на служители от Общинска администрация – Г. Д. /л. 12/, с който при извършена проверка на 21.10.2014 г. на строеж “Жилищна сграда с ателие“ в УПИ VІІІ-1212 по плана на гр. Г. Д. са констатирани отклонения от одобрените строителни книжа и издадено разрешение за строеж № 88/16.06.2010 г. /л. 93/. С оглед издадена Заповед № 56/21.10.2014 г. от главния архитект на О. Г. Д., с която е отказано одобряване на технически инвестиционен проект на строеж „Жилища сграда с ателие – корекция на покрив“ по чл. 154, ал. 1 ЗУТ, отклоненията са определени като съществени. Констативният акт е връчен на жалбоподателя, който е оспорил констатациите с възражение В. № 94-00-2664/13.11.2014 г. /л. 15/. 
Със Заповед № 56/21.10.2014 г. главният архитект на О. Г. Д. /л. 91/ е отказал на основание чл. 154, ал. 4 ЗУТ одобряване на технически инвестиционен проект на строеж „Жилищна сграда с ателие – корекция на покрив“ по чл. 154, ал. 1 ЗУТ за УПИ VІІІ-1212, като се е мотивирал, че промените в проекта попадат в хипотезите на т. 1, т. 4 и т. 5 на чл. 154, ал. 2 ЗУТ. Заповедта е връчена на жалбоподателя на 04.11.2014 г. /известие на л. 90/. Обжалвана е пред началника на РДНСК Югозападен район, който със Заповед № ДК-10-ЮЗР-38/30.03.2014 г. е отхвърлил жалбата /вж. писмо изх. № РО-РД-255-00-769/14.04.2015 г. на л. 330/. Последната, както и Заповед №  56/21.10.2014 г. на главния архитект на О. Г. Д. са отменени с решение на Административен съд – Б., постановено по адм.д. № 374/2015 г., влязло в сила на 19.11.2015 г. /л. 369/.
В хода на производството е изслушана съдебно-техническа експертиза, със заключението по която вещото лице е потвърдило, че строежът в УПИ VІІІ-1212 е изпълнен на етап груб строеж, с изпълнена изцяло покривна конструкция и покривно покритие. Посочил е, че описаните в заповедта като отклонения от техническия инвестиционен проект "Жилищна сграда с ателие – корекция на покрива", посочени в Заповед № 56/21.10.2014 г. на главния архитект на О. Г. Д. - стоманобетонна плоча на кота -2.10 м, стоманобетонни плочи на първи и на втори етажи, надзидовете на покрива и противопожарния надзид, са изпълнени в съответствие с техническия инвестиционен проект – корекция на покрив. Изпълнените стоманобетонни плочи на кота -2.10 м и на първи и втори етажи и посочените надзидове на покрива и противопожарния надзид по западната фасада са изпълнени при минимални отклонения от предвидените по проект, като завишението е минимално и измененията в натоварванията е незначително, поради което същите не изменят конструкцията на сградата и вида на конструктивните елементи. Изводът на експерта е потвърден и от проектанта-конструктор на сградата в Акт за приемане на конструкцията от 27.10.2014 г. Изграждането на плочите и завишението на надзидовете не нарушава и предвижданията на действащия ПУП за УПИ VІІІ-1212 в кв. 148 на гр. Г. Д., като параметрите на застрояване за зоната, в която попада имота, са спазени. В допълнителното си заключение експертът е пояснил, че посочените и описани като отклонения от одобрения проект за сградата СМР не превишават допустимите стойности по одобрения застроителен план за УПИ VІІІ-1212 относно височина на сградата и останалите устройствени показатели. 
Оспорената заповед е съобщена на жалбоподателя на 08.12.2014 г. /известие на л. 9/. 
При тези факти за спорните въпроси по чл. 159 и чл. 146 АПК, съдът прие следното по правния спор за законосъобразността на оспорената заповед:
Доколкото жалбата е подадена от адресата на задължението по оспорената заповед и правото на оспорване е упражнено в преклузивния срок по чл. 215, ал. 4 ЗУТ, считан от съобщаването на заповедта на 08.12.2014 г. до подаване на жалбата на 19.12.2015 г., при отсъствие на други от пречките по чл. 159 АПК, жалбата е допустима за разглеждане по същество. 
Разпоредбата на чл. 224а, ал. 1 ЗУТ очертава правомощията на К. на общината да спира изпълнението и забравяна достъпа до строежи от четвърта до шеста категория на основанията по чл. 224, ал. 1 ЗУТ и чл. 225, ал. 2 ЗУТ. Строежът в случая е определен от пета категория, който факт не е спорен между страните, и заповедта е валиден акт на компетентния по закон орган. 
Заповедта е издадена след провеждане на особеното производство по чл. 224а, ал. 2 ЗУТ със съставения констативен акт, поради което за отмяната й не могат да се търсят съществени нарушения на административнопроизводствените правила. 
В същото време заповедта, макар и формално да съдържа фактически и правни основания, е незаконосъобразна. 
Безспорно е от доказателствата по делото, включително от експертното заключение, че се касае за завършен в “груб строеж” по смисъла на § 5, т. 46 ДР на ЗУТ строеж “Жилищна сграда с ателие”, изграден УПИ VІІІ-1212, кв. 148 по плана на гр. Г. Д., изпълнен с отклонения, които обаче не попадат в хипотезите на чл. 154, ал. 2, т. 1-4 ЗУТ. Основанията за упражняване на компетентността от К. на общината по чл. 224а, ал. 1 ЗУТ са изчерпателно изброени в т. 1-7, ал. 1, чл. 224 и чл. 225, ал. 2 вр. чл. 224а ал. 1 и ал. 5 ЗУТ. Отклоненията от инвестиционния проект са основание за спиране на строежа в хипотезата на чл. 224а, ал. 5 вр. чл. 225, ал. 2 ЗУТ, по която е издадена заповедта, но в случаите, когато могат да бъдат определени като съществени по чл. 154, ал. 2, т. 1-4 ЗУТ. Само отклоненията от одобрения инвестиционен проект, които могат да бъдат отнесени към някоя от хипотезите на чл. 154, ал. 2, т. 1-4 ЗУТ са основание по чл. 225, ал. 2, т. 3 ЗУТ за издаване на заповед по чл. 224а, ал. 5 ЗУТ. В случая общото становище, че посочените в заповедта СМР при изграждането на строежа са съществени отклонения от одобрения инвестиционен проект не съставлява изпълнение на изискването по чл. 59, ал. 2, т. 4 АПК от една страна, и от друга е оборено от събраните по делото доказателства. 
Съгласно нормата на чл.154, ал.1 от ЗУТ, “при промяна на инвестиционните намерения след издаване на разрешението за строеж се допускат само несъществени отклонения от одобрения инвестиционен проект”, а несъществени са всички отклонения извън посочените в ал. 2 – ал. 3, чл. 154 ЗУТ. В случая за извода, че изпълнението на стоманобетонните плочи на кота -2.10, на първи и на втори етажи, и на надзидовете на покрива е съществено отклонение от одобрения инвестиционен проект органът се е позовал на Заповед № 56/21.10.2014 г. на главния архитект на О. Г. Д., която е отменена с влязло в сила съдебно решение, и на хипотезите по т.1, 2, 3 и 4 на ал. 2, чл. 154 ЗУТ без да посочи конкретните строителни правила и нормативи, с които  изпълнението на посочените СМР е в несъответствие. Едновременното изброяване на всички хипотези по чл. 154, ал. 2, т. 1, 2, 3 и 4 ЗУТ, без мотивирано посочване на нарушените правила и нормативи по ЗУТ и подзаконовите актове за неговото приложение, не отговаря на изискванията на чл. 59, ал. 2, т. 4 АПК като самостоятелно основание за отмяна на заповедта – чл. 146, т. 2 АПК. 
От друга страна, установено е чрез приобщеното като неоспорено от страните експертно заключение, че отклоненията при изграждане на плочите и надзидовете на покрива не променят значително натоварванията, респективно не променят конструкцията на сградата и вида на конструктивните елементи. Посочените в заповедта отклонения не променят предвижданията на действащия ПУП – ПЗ за УПИ VІІІ-1212, като не превишават допустимите стойности относно височината на сградата и останалите устройствени показатели. Затова и отклоненията при изпълнението на плочите и завишението на надзидовете, които са отразени в техническия инвестиционен проект „Жилищна сграда с ателие – корекция на покрив“, не са съществени в см. на чл. 154, ал. 2, т. 1-4 ЗУТ, и оспорената заповед като издадена в противоречие с  материалния закон – чл. 224а, ал. 5 вр. чл. 225, ал. 2, т. 3 ЗУТ, подлежи на отмяна и на това основание – чл. 146, т. 4 АПК.  
С оглед изхода от спора по делото и разпоредбата на чл. 143, ал. 1 АПК, ответникът дължи да възстанови разноските на жалбоподателя за държавна такса в размер на 10 лв., за адвокатска защита в размер на 600 лв. и за възнаграждения за експерта в размер на 420 лв. 
Водим от горното и на основание чл. 172, ал. 2, пр. 2 и чл. 143, ал. 1 АПК, чл. 215, ал. 7 ЗУТ, съдът 

Р  Е  Ш  И  :

ОТМЕНЯ Заповед № 1071/03.12.2014 г. на К. на О. Г. Д.
ОСЪЖДА О. Г. Д. да заплати на П. И. Д., с адрес гр. Г. Д., ул. ...№ ..., сумата от 1030 /хиляда и тридесет/ лева - разноски в производството. 
Решението подлежи на обжалване пред Върховен административен съд на Р България в 14-дневен срок от съобщаването му на страните, с връчване на преписи. 

			Административен съдия: /п/ Ваня Вълкадинова

Вярно с оригинала!
Г.Б.