О  П  Р  Е  Д  Е  Л  Е  Н  И  Е
02.02.2023година Г.М.
	ОКРЪЖЕН СЪД - М.,   граждански състав в закрито заседание на   2 ФЕВРУАРИ през две хиляди двадест и Т.  година в състав: 
                                                ПРЕДСЕДАТЕЛ:ЕЛИЗАБЕТА КРАЛЕВА 
                 П. секретаря…… ………...и в присъстието  на прокурора…… .……………………..като разгледа докладваното от съдия КРАЛЕВА  Т.д. №62 по описа за 2019 год, за да се произнесе, взе предвид следното: 
            Производството е по реда на чл. 248 ГПК. 
           В срока по ал. 1 е постъпила молба от Т. В. Ч. А.И.Г. за присъждане на сторените по делото разноски за адвокатско възнаграждение определено съобразно Наредба №1 от 9 юли 2004година за минималните адвокатски възнаграждения. 
         Ответниците по молбата Д. Ф. и П.  Ф. Ч. А.С.Ч.я оспорват като недопустима, поради непредставен от молителя списък на разноските. Евентуално правят възражение,  ако съдът приеме искането за основателно да се присъди възнаграждение само за отговора в размер на 400лева, тъй като дефакто процесуалния представител не е присъствал в откритите съдебни заседания.
        МОС намира молбата за допустима и основателна по следните съображения:
       Присъждането на разноски е поискано своевременно от молителя и извършването им е удостоверено с приложения към отговора договор за правна защита и съдействие, в който е отразено, че упълномощителя не заплаща възнаграждение на адвоката на основание чл.38,ал.1,т.2 от Закона за адвокатурата.
       С Решението си от 16.11.2022година МОС не се е произнесъл за разноските направени от  ответника Т. Н., затова искането е за допълване  му с присъждане на разноски, а не за изменение на разноските. Съгласно ТР № 6/13 г. ОСГТК, т. 8 липсата на представен списък по чл. 80 ГПК в хипотезата, П. която съдът не се е произнесъл по искането за разноски / както е в случая/ не е основание да се откаже допълване на решението в частта му за разноските. Затова възражението на ответника за недопустимост на молбата е неоснователно. 
                С оглед изхода на спора- изцяло отхвърлена искова претенция-вторият ответник също има право на разноски, тъй като е защитаван безплатно на основание чл. 38 от ЗАдв, поради което разноските следва да бъдат присъдени на пълномощника му.
             Съгласно чл. 38, ал. 2 ЗА, когато адвокат оказва безплатно адвокатска помощ, ако в съответното производство насрещната страна е осъдена за разноски, адвокатът има право на адвокатско възнаграждение, в размер не по-нисък от предвидения в Наредбата за минималните А. възнаграждения и осъжда другата страна да го заплати.
        Съобразно размера на исковата претенция- по 100 000.00лева, за всеки един от ищците Д. и П. на основание чл. 38, ал. 2 ЗА вр. с чл. 9 от Наредбата за минималните размери на А.Г., представлявал  ответникът Т. Н. следва да се определи възнаграждение.Видно от писмените доказателства пълномощникът на молителя е изготвил само писмен отговор  по двата иска и е взел писмено становище по даване ход на делото за първото съдебно заседание, поради което на основание чл.9,ал.1 от Наредбата следва да му се присъди възнаграждение само за изготвяне на писмен отговор по отношение на двата иска по 300лева или общо в размер на 600.00лева
        Поради изложеното на осн. чл. 78, ал.  3 и по реда на чл. 248 ГПК, МОС
            О   П   Р   Е    Д    Е   Л   И   :  
          ДОПЪЛВА  Решението постановено  на 16.11.2022година по т.д.№62/2019година по описа на ОС М., като  ОСЪЖДА Д. Ф. от Г.*. с ЕГН * и П. Ф. от Г. *. с ЕГН *    ДА ЗАПЛАТЯТ  на адвокат И.Г. с ЕГН* от АК С. сумата от 600лева адвокатстко възнаграждение за изготвяне отговор на искова молба от Т. Н. по предявените искове на основание чл.38,ал.1,т.2 от Закона за адвокатурата.
          ОПРЕДЕЛЕНИЕТО може да се обжалва пред САСв двуседмичен срок от съобщението му на страните.
                                          СЪДИЯ: