Производството е  по  чл. 274 и сл.  от ГПК.   

С протоколно определение   от 14.12.2010г.   по Г.дело 1706/2009г. по описа на РС Л.  съдия от  този съд  „ оставил без уважение като недопустимо искането за конституиране като ответник в процеса на П. П. Г. от Г. М. . 
Недоволен от това определение е останал П. П. Г. , който го обжалва в срок с частна жалба с твърдения за незаконосъобразност на разбирането на съда, че не следва да участва в образуваното дело за делба на имоти,  по отношение на които твърди, че е съсобственик въз основа на саморъчно завещание. Твърди се, че съгласно чл. 75,ал.2 от ЗН извършената без участие на съделител делба е нищожна , поради което и следва да участва в процеса . Подробно са изложени съображения за незаконосъобразни действия на съда по делото с искане за отмяна на атакуваното определение като неправилно. 
Страните по делото, в срока по чл. 276 от ГПК,  не са изразили становище .  
Окръжен съд М. , като взе  предвид твърденията на жалбоподателя,    приложеното Г.дело   и въз основа на закона , прие следното:
Жалбата е допустима за разглеждане като подадена срещу определение на съда, с което се прегражда правото на участие в процеса на  жалбоподателя като задължителен необходим другар , поради което и с оглед чл. 274,ал.1,т.1 от ГПК подлежи на обжалване. 
Разгледана по същество жалбата е основателна . 
Делото е образувано пред РС Л.  по искова молба , подадена на 04.12.2009г. от С. Й., К. Й. и С. Б. срещу Е. У. и Т. Т.  с предмет делба на възстановени с решения на ОбСЗ Г. Б.земеделски и горски имоти, останали в наследство от П.И. И., б.ж. на село С., починал 1976г. След изпращане преписи от исковата молба , с писмен отговор от 29.01.2010г. Т. П. Т.  е посочила, че синът й П. П. Г. е наследник по завещание от Б.П. И., син на общия на страните наследодател, поради което и е поискала конституирането му като страна в процеса предвид разпоредбата на чл. 75,ал.2 ЗН .  Приложила е и копие от саморъчно завещание . Молба за конституирането като страна в производството  за делба е подал на същата дата и П.  П. Г.   . С постановено на основание чл. 140 от ГПК  определение от 13.07.2010г. съдът е направил проекто доклад по делото без да се произнесе по искането за конституиране на П. П. като страна по делото за делба . На 06.10.2010г. е проведено първо съдебно заседание, на което страните за заявили становище, че след като П. П. се легитимира като съсобственик  със завещание, то следва да участва като стана в процеса. Съдът отново е игнорирал искането за конституирането му като страна по делото , като е издал удостоверение за снабдяване на адвокат И. като процесуален представител на Т. Т. с препис  от саморъчното  завещание. На следващото съдебно заседание ,16.11.2010г. ,е представено от службата по вписванията нотариалното дело , съдържащо  саморъчното завещание и протокол за обявяването му , като съдът отново не се е произнесъл по искането за конституиране на П. П., въпреки това  е открил процедура по оспорване истинността на завещанието   . Едва на заседанието , проведено на  14.12.2010г. съдът е  обсъдил искането за конституиране като страна в процеса П. П. и позовавайки се пространно на Тълкувателно решение 1/2004г. на ОСГК на ВКС , обсъждайки недопустимо на този етап от процеса доказателствата по делото и  завещанието е приел, че искането  за конституиране на П. П. е недопустимо, поради което и го е оставил без уважение. 
Това процесуално поведение на съда е неправилно , като съображенията на въззивния съд са следните:
На първо място  следва да се отбележи, че ако искането е недопустимо, то съдът следва да го остави без разглеждане . Ако обаче е неоснователно, то тогава се оставя без уважение .  Въпреки  това е ясно, че с обжалваното определение П. П. не е допуснат да участва в процеса .
Безспорно е с оглед трайната съдебна практика ,  предвид разпоредбата на чл. 75,ал.2 от ЗН, че в  производството по делба следва да участват всички сънаследници  , които са  задължителни необходими другари ,  в противен  случай извършената  без участие на някой от тях делба ще е нищожна. Поради това и съдът сезиран с иск за делба е задължен да следи служебно за конституирането в процеса на всички  лица, за които има твърдения , че са  сънаследници  , съответно съсобственици . В случая П. П. се легитимира като такъв със саморъчно завещание, представено по делото, като искане за конституирането му е направено своевременно с писмения отговор от съделителката Т. Т.. Вместо да се произнесе по това искане ,  съдът , без участие на П. П. като заинтересувана страна,  е започнал да събира доказателства относно истинността  на завещанието.   С  обжалваното определение , без да конституира П. П. като страна , съдът си е  позволил  да преценява доказателствата по делото и завещанието , съответно направил е извод, че П. П. не е придобил права от това завещание по отношение процесените имоти , с което недопустимо се е произнесъл  по съществото на спора , за разрешаването на който е сезиран . С постановеното в първата фаза на дебата решение съдът дава отговор на  въпросите  налице ли е съсобственост , между кои лица , върху кои имоти и при какви права , като съгласно чл. 343 от ГПК именно в производството за делба  се преценява  валидността на завещателните разпореждания с участие на всички заинтересовани страни. За конституиране на страна в процеса  е достатъчно твърдението, че и друго лице има права върху имотите, предмет на делбата , а дали това лице е   съсобственик и следва да участва в делбата е въпрос по същество и на него ще се отговори с решението по делото. Единственото  правилно процесуално поведение на съда, сезиран с твърдения, че и друг е сънаследник и с искане за конституирането му като  страна в процеса за делба,  е да конституира това лице , като с негово участие събере допустимите, относими и необходими за установяване твърденията на страните доказателства , след чиято преценка ще се произнесе по съществото на спора с решение със съдържанието по чл. 344,ал.1 от ГПК. В случая съдът не  е направил разлика между процесуалната легитимация на страните, която се извежда от твърденията  им , че са носители на спорното право, и материалноправната им легитимация, която  е свързана с основателността на предявения иск. Дали П. П. е съсобственик  на основание завещателни разпореждания и като такъв следва да участва в делбата ,  съдът ще се произнесе с решението си по делото, след преценка на събраните в хода на процеса доказателства с негово участие . 
Предвид гореизложеното протоколното определение на РС Л. от 14.12.2010г. се явява неправилно и следва да се отмени, като на основание чл. 278,ал.2 от ГПК вместо него се постанови друго за  конституиране П. П. Г. като страна , а делото се върне на РС Л.   за продължаване съдопроизводствените действия при съблюдаване правилата на ГПК .

Водим от горното, съдът 

                                     О    П    Р    Е    Д   Е   Л   И  :

ОТМЕНЯ  определението   на районен съд Л. от 14.12.2010г., постановено по Г.дело № 1706/2009г. по описа му , КАТО НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО , ВМЕСТО КОЕТО ПОСТАНОВЯВА
КОНСТИТУИРА П. П. Г.  от Г. М. като страна по Г.дело 1706/2009г. по описа на РС Л..  
ВРЪЩА делото на РС Л. за продължаване съдопроизводствените действия. 

ОПРЕДЕЛНИЕТО е окончателно. 

                                                           ПРЕДСЕДАТЕЛ:

                                                                  ЧЛЕНОВЕ: