Р Е Ш Е Н И Е
гр. Монтана, 06. 04.  2022 година

В   ИМЕТО  НА  НАРОДА

ОКРЪЖЕН СЪД МОНТАНА -    граждански състав  -      в публичното заседание на десети март през две хиляди двадесет и втора година в състав :

                                                              Председател :  АДЕЛИНА  ТУШЕВА

при секретаря  Соня Д.  като разгледа докладваното от съдията Тушева        
гражданско  дело № 37 по описа за  2021  година, за да се произнесе взе предвид:

Производството е с правно основание чл. 432 ,ал. 1 от Кодекса за застраховането /КЗ/ във връзка с чл. 45 от Закона за задълженията и договорите /ЗЗД/, образувано по искова молба на К.  А. от гр. В.,  М. М. и М. С. , и двете от с Д Ц , общ В , подадена Ч. пълномощник адвокат от САК П К. срещу    З“. И. “   , гр. С. , с която са предявени субективно съединени частични искове за заплащане обезщетения за н. вреди , ведно с обезщетение за забавено изпълнение  , претърпени от ПТП от 01.09.2019г. , настъпило в Р. И. с основание  договор за задължителна застраховка „Г.“ на автомобилистите .
С исковата молба е предявен и иск от Д.Т. от с. Д. Ц., по отношение на който с протоколно определение от 28.10.2021г. производството е прекратено, поради оттегляне на иска .
Ищцата К. А. претендира с исковата молба плащане на сумата от 26 000 лв., частичен иск от 120 000 лева обезщетение за причинените й н. вреди, който на основание чл. 214 от ГПК с протоколно определение от 10.03.2022г. е увеличен на 110 000 лева, частичен от 120 000 лева , ведно С. законна лихва от 08.09.2019г.
Ищцата М. М. претендира с исковата молба плащане на сумата  26 000 лв., частичен иск от 50 000 лева обезщетение  за причинените й н. вреди, ведно С. законна лихва от 08.09.2019г. .
Ищцата М. С. претендира с исковата молба плащане на сумата 10 000 лева , частичен иск от 30 000 лева обезщетение за причинените й неимуществени вреди, който на основание чл. 214 от ГПК с протоколно определение от 10.03.2022г. е увеличен на 25 000 лева, частичен от 30 000 лева, ведно С. законна лихва от 08.09.2019г. .
Твърди се от ищците , че на 01.09.2019 г., между 04:30 и 05:00 часа в Р. И., по Е. път Е45, между градовете В. /V./ и К. /К./ е настъпило ПТП с участието на л.а. с рег. № ***, в резултат на което са пострадали в. се в а. пътници К. А., М. М. и  М. С..
Причина за настъпване на ПТП са допуснати от водача на лекия автомобил нарушения на правилата за движение по пътищата, като в резултат на виновното му поведение ищците са претърпели увреждания. За увреждащия л.а с рег. № *** има сключена застраховка “.” с ответника З „. И. , гр. С. , която е С. срок на валидност една година, считано от 19.10.2018 г. до 19.10.2019 г. .
Ищците са предявили претенциите си за изплащане на обезщетение пред З „. И. и са представили всички документи, с които разполагат с писмо с обр. разписка  от 01.04.2020 г., като за заведени щети № ***/ 07.04.2020 г., № ***/ 07.04.2020 г., № ***/ 07.04.2020 г. и № ***/ 07.04.2020 г., по които з. е отказал плащане на обезщетения. 
Твърди се ищцата К. А., че в резултат на процесното ПТП  е получила следните травматични увреждания: Б к, М т, тънко покритие от РNХ а в, б контузии в з основно пространство на долен д участък, ф на трети, с. на дясна к., ф. на I и II ребро вдясно, ф. на * р. л., ф. на с. к. л., на и. ч. и на я. к. и и. част в л., м. т., ф. на н. пирамида, ф. на т., б. в., п. ф. на странична стена на л. о., ф. на предна и странична стена на ч. к. в ляво, х. на меките тъкани около о. и други.След инцидента  е откарана в Б. Л. П. Д. – К.  в състояние без спомен от служилото се,   с множествена т., придружена с болки в д. десен к. и л. р., където са установени посочените по-горе увреждания . Предписана й е медикаментозна терапия и е изпратена в РТУ - Отделение . п. за компетентна консултация, където отново  й е назначена медикаментозна терапия, а дясното р. е о. с ш.. Направена е консултация с о. от У. болница поликлиника Т. В., който поставя диагностичното заключение ф. на т.. Поставена й е диагнозата П. от РУХ, ф. на т., дясна к., б. к., б. в., ф. на н. кост, п. ф. на странична стена на лява о., ф. на предна и странична стена на ч. к. в ляво, ф. на я. а. в ляво и са й дадени препоръки да спазва л. режим за 30 дни, както и да не си движи д. р.. Предписана й е медикаментозна терапия за дома. Съгласно  медицинска документация К. е изписана в състояние, в което се нуждае от чужда помощ за хранене и поддържане на хигиената, тъй като не е била в състояние да се д. и е следвало да спазва л. режим. Същата не е била в състояние и да ходи до т., поради което е била с п. към нея к.. На 05.09.2019 г. К. е преместена в О. по л. - ч. х. за провеждане на о. лечение по отношение на ф. в н. п., лява о., ч. к. и я. а.  . На 10.09.2019 г. е направена необходимата о., след което на 18.09.2019 г. е изписана с диагнозата з. ф. на долна стена на о., затворена ф. на н. к. и затворена ф. на к.. При изписването са дадени препоръки за спазване на л. режим, полутечна диета за 10 дни, след което меки храни за още 20 дни, както и да не си д. н. 30 дни. Предписана е медикаментозна терапия за дома. На 11.10.2019 г. пострадалата е постъпила в болница „Л. П. Д. - К.“ поради оплаквания от болки в д. л. к. К. е била на л. повече от 40 дни, вследствие на получените при процесното ПТП увреждания. Направени са й необходимите изследвания и консултации, в резултат на което й е поставена диагнозата Л., Постум ф. и. - и. - п. лява.
В резултат на уврежданията, получени от процесното ПТП К.  А. търпи силни болки и много страдания, не се чувства добре ф. и е.. Възстановяването й от получените при процесното ПТП увреждания продължава дълъг период от време, през който тя следва да спазва режим на покой и да не се натоварва физически. За времето на възстановяване е прекарвала по- голямата част от ежедневието си на легло и не е била в състояние да се грижи за себе си, поради което за ежедневното си обслужване и задоволяване на елементарните си жизнени потребности е разчитала единствено на помощта на своите близки. Получените изключително неприятни и тежки л. - ч. травми са причинили много болки и дискомфорт на пострадалата, която дълго време е била лишена от възможността да се храни нормално. Преди процесното ПТП  е била в отлично здравословно състояние, с много активно ежедневие и социален живот, но след инцидента за дълъг период от време е била лишена от обичайния си начин на живот и възможността да излиза с приятели. Към настоящия момент оплакванията от болки в увредените области продължават, като освен тях ищцата е изживяла и силен п. стрес при процесния пътен инцидент, който ще остане за цял живот в нейното съзнание.
Ищцата М. М. твърди, че в резултат на процесното ПТП е получила следните травматични увреждания: Затворено н. на о. к.; Контузна  р. на л.-с. д. и десен х. с ожулвания пред о. к. и други. След инцидента е откарана в Б. Л. П. Д. - К. с б. в десен х. и п. област, причинени при пътен инцидент. Направени са й необходимите прегледи и изследвания, в резултат на които са установени травматичните увреждания с предписания за функционална почивка, избягване на продължително стоене в изправено положение и е назначена медикаментозна терапия.
В резултат на уврежданията, получени от процесното ПТП, М.  М. търпи силни болки и много страдания, като същата не се чувства добре ф. и е.. Възстановяването й продължава дълъг период от време, през който тя следва да спазва режим на покой и да не се натоварва физически. За времето на възстановяване е прекарвала по- голямата част от ежедневието си на легло и не е била в състояние да се грижи за себе си,  поради което за ежедневното си обслужване и задоволяване на елементарните си жизнени потребности е разчитала единствено на помощта на своите близки. Преди процесното ПТП  е била в отлично здравословно състояние, с много активно ежедневие и социален живот, но след инцидента за дълъг период от време е била лишена от обичайния си начин на живот и възможността да излиза с приятели. Към настоящия момент оплакванията за болки в увредените области продължават, като освен тях ищцата е изживяла и силен п. с. при процесния пътен инцидент, който ще остане за цял живот в нейното съзнание.
Ищцата М. С. твърди, че в резултат на произшествието  е получила следните травматични увреждания: Контузии травма на т. област, рана на лява у. м. и лява з. ивица: Охлузване на л., ш. и к. г. и други, като в първото по делото съдебно заседание са изложени твърдения и за н. усложнения .След инцидента  е откарана в Б. „Л. П, Д. - К.“ с болки в д. б., FLC дясно у. и а. на л. р., причинени при пътен инцидент. Направени са й необходмите прегледи и изследвания, в резултат на които са установени нараняваниятa. Дадени са предписания да избягва м. на р. и да махне конците след 10 дни,  като й е назначена и медикаментозна терапия.
Във връзка с получените травми и продължаващото й възстановяване М. С. посещава лекар на три пъти - 12.09.2019 г., 18.09.2019 г. и 30.09.2019 г., като  са й издадени болнични за повече от един месец.
В резултат на уврежданията, получени от процесното ПТП, М. С. търпи силни болки и много страдания, като същата не се чувства добре ф. и е.. Възстановяването й продължава дълъг период от време, през който тя следва да спазва режим на покой и да не се натоварва физически. За времето на възстановяване е прекарвала по- голямата част от ежедневието си на легло и не е била в състояние да се грижи за себе си, поради което за ежедневното си обслужване и задоволяване на елементарните си жизнени потребности е разчитала единствено на помощта на своите близки. Преди процесното ПТП е била в добро здравословно състояние, активна жена в работоспособна възраст, но след инцидента за дълъг период от време е била лишена от обичайния си начин на живот. Към настоящия момент оплакванията за болки в увредените области продължават, като освен тях ищцата е изживяла и силен п. с. при процесния пътен инцидент, който ще остане за цял живот в нейното съзнание.
  При така твърдените фактически обстоятелства се иска от съда да осъди ответника да  заплати на ищцата К. А. сумата 110 000 лева , предявена като частичен иск от цялостната претенция от 120 000 лева обезщетение за н. вреди, ведно С. законна лихва от 08.09.2019г.  , на ищцата М. М. сумата 26 000 лева, частичен иск от цялостна претенция от 50 000 лева, ведно С. законна лихва и на ищцата М. С. сумата 25 000 лева, частичен иск от 30 000 лева, ведно С. законна лихва . Претендират плащане на разноските по делото и на пълномощника им адвокатско възнаграждение на основание чл. 38,ал. 2 от Закона за адвокатурата /ЗА/.
Ответникът оспорва предявените искове за главница и лихва по основание и размер.  
Оспорва всички наведени с исковата молба фактически твърдения относно настъпило ПТП и участие в него на лек а. рег. № ****  в причинна връзка, с което да са претърпени от ищците увреждания , твърдения продължителен възстановителен период , твърденията  за непълно възстановяване от уврежданията , интензитета на търпените боили и страдания , причината връзка на търсените за репариране  н. вреди и виновно и противоправно поведение на водача на лекия автомобил . Оспорва претендираните  размери на обезщетенията  за н. вреди като прекомерни с оглед принципа на справедливостта.
Оспорва изцяло претенциите за заплащане обезщетение за забава в размер на законната лихва поради неоснователност на главните искове .  
При условията на евентуалност се  заявява и възражение за съпричиняване вредоносния резултат от страна на ищците , които са нарушили разпоредбата на чл. 137а-чл. 137 от ЗДвП.        
Доказателствата по делото са писмени и гласни, като са приети заключения по съдебни - медицински и автотехническа експертизи.  След преценка на доказателствата в тяхната взаимна връзка и логическо единство, във връзка с твърденията на страните и въз основа на закона, съдът приема за установено следното:
От фактическа страна безспорно е установено, че 01.09.2019 г., между 04:30 и 05:00 часа в Р. И., по Е. път Е*, между градовете В. /V./ и К. /К./ е настъпило ПТП с участието на л.а. марка М. * , с рег. № ***, управляван от Д.  Т. . Автомобилът се е движел по автомагистрала * с посока на движение от гр. Р. към гр. Н. . Пътното платно е с три еднопосочни ленти за движение и една аварийна лента , канавка и тревист склон , като а. се е движел в първата лента. На км 588+320 водачът губи контрол върху а. , навлиза в аварийната лента, удря се в тревистия склон извън пътното платно, отклонява се в ляво , пресича цялото пътното платно и се удря в предпазната бариера , ограничаваща пътното платно , като вследствие на този удар а. продължава движението си напред и спира в третата лента .
В тази насока са писмените доказателства – протокол № * и протокол за оглед, съставени по п. власти в Р И., св. показания на св. Н. А., който е пътувал в а. на мястото до ш. , както и приетото по делото заключението на автотехническата експертиза. Според заключението на вещото лице причината за отклоняване на автомобила вдясно и напускане на пътното платно най-вероятно е отклоняване на вниманието на водача , като не изключва и заспиване на същия, предвид часа от денонощието, когато е станало произшествието, както и високата скорост , с която се е движил преди напускане на пътното платно от 165.24 км/час, установено според спирачните следи в протокола за оглед, разстоянието до удара в бариерата -12 метра и използвана формула от вещото лице. Според показанията на св. Н. А. пътниците в колата се прибирали в И. от Б., като произшествието е станало на разстояние от 2 км преди да стигнат на мястото  И., където живеели . Свидетелят твърди, че причина за произшествието била  излязла от мястото си предна дясно колело, което е в противоречие с отбелязаното в протокола за оглед като щети по превозното средство – спукани предни дясна и л. г. , като не е описана липсата на предно дясно к. – г. с д., като част от а. . 
Установено е, че автомобилът е бил оборудван с предпазни колани, като в протокола за оглед е констатирано, че същите не са били използвани  към момента на произшествието . В тази част вещото лице в съдебно заседание коригира заключението си, поради неправилно разчитане отбелязването за ползвани колани в протокола за оглед от 01.09.2019г. на и. в. . 
Безспорно е установено, че ищците са пътували на задната седалка на а. , като К. е седяла вдясно, М. –в средата, а М. – вляво.   
    От заключението на вещото лице Д.  Г., съдебен л., прието по делото като обективно и компетентно дадено, изготвено въз основа на приложените по делото писмени доказателства – клинични картони и други медицински документи за лечението на ищците, се установява следното :
К. А. е настанена в условията на с. в к. по С. помощ с първоначална диагноза „м. т.“ , като след проведените изследвания е поставена работна диагноза – с. на * и * р. в. , к. о. на б. д. вдясно , наличие на ограничен п. /***/ вдясно-върхово , с. на *-то р. вляво, с. на т. к. вляво. Преведена е в б. заведение, където е била 5 дни с провеждано съответно консервативно лечение,  като допълнително са установени и .  на к. в състава на л. ч.- с. на г. масив, оформящ лява о. и дъгата на я. к.. След изписването й от б. на 05.09.2019г. консервативното лечението е продължило в домашни условия при л. режим , под наблюдение и с помощта на близките /с./ , с наличен у. к. и обездвижен г. д. к. . На 10.09.2019г. е извършена х. интервенция –р. на пода на л. о. с поставяне на придържаща м. п. , като са й предписани и съответни медикаментозни препарати и дадени препоръки за режима на хранене и щадене на оперираната област и органите в съседство. Според вещото лице от приложените по делото медицински документи няма данни за отпадна н. с. и засягане на м. структури ,  нарушения на функциите на ж. важни о. , както и данни за изпадане в б. състояние – т. к. или к. състояние . Установената м. т. е засегнала ч., г. и т. области . Ч. т. се състои в м. с минимално р. с. на к. на л. ч./г. ч. и д. на я. к./, оформящи страничната стена на л. о. о., наложила о. лечение с последващ диетично-хигиенен режим без да са настъпили нарушения във ф. на съответните анализаторни о. и груби нарушение на анатомичната цялост на л. ч.. Т. е ограничила временно д. и г., като оздравителния период е не по-малко от два три месеца , през който, а и след него пострадалата да усеща различни по интензитет и продължителност б.. В ч. т. се включа и с. на н. к. с налични отоци, без данни за размествания и нарушения в н. д. с възстановителен период до месец . Г. т. включва с. на дясна к., на * и * р. вдясно с частичен п. , с. на *-то р. вляво с наличие на б. о. на к. . С. на к. е без разместване и наличие на ф. , лекувано е консервативно с о. на десен г. к. в областта на р. п. и е с о. период не по-малък от два месеца, последван от поетапно и постепенно раздвижване . Останалите г. т. са  с оздравителен период до месец , като няма данни за усложнения. Травмите в т. област са с. на к., влизащи в състава на т.  пръстен вляво-к., с. х. , я. на лява т. с.. Проведено е консервативно лечение – л. режим с обезболяващи медикаменти и т. терапия . Временно  е ограничила движението на ляв д. к, за срок до 3 месеца с последващо р, с ползване на помощни средства за х,.  
М. С. е прегледана в отделение по С, п, в дена на ПТП, като са установени т, в дясна л, о, с наличие на р, на дясна у, м, и з, област. Раната е з, с х, к, , които да се премахнат след 10 дни и са предписани  обезболяващи медикаменти. На 26.09.2019г. е извършено р. изследване, при което не са установени травматично увредени м. с. . Травмата е довела до временно разстройство на здравето, неопасно за живота с оздравителен период до месец.
От заключението на назначената съдебно-медицинска експертиза, извършена от лекар С. специалност н. б. -Д. М. по отношение на М. С. , въз основа на медицинските документи по делото и след личен преглед, се установява, че в причинна  връзка с ПТП-то С. е получила и п. с. р., о. р. на лява р.а и повърхностна т. на дясно б. и л. о., както и установените такива от горното заключение . Полученото п. р. влошава качеството й на живот и оказва негативно влияние върху ежедневните й дейности , м. ,настроение. Като симптом на това р. може да се счита и т. г., т.е. такова без структурна м. увреда . Лечението на  п. р. е след п. оценка и индивидуалните особености на болния , като според статистическите данни 7-8% от хората , преживели ПТП развиват такова в първия месец след произшествието, но при адекватно и навременно п. лечение се възстановяват за няколко месеца. Ищцата С. не е провеждала такова лечение . Н. увреждания не са установени .
 М. М. е прегледана в отделение по С. помощ в деня на ПТП, като е установена о. р. вдясно х.. Възстановителния период от такава рана е до 2-3 седмици , като при извършения от вещото лице преглед не установява останали от о. белези в п.-к. област на засегнатия д. д. к. . 
От медицинската документация по делото и личния преглед на ищцата М. М. вещото лице не е установило увреждания по тялото на пострадалите,  характерни за правилно поставен предпазен колан. 
По делото са събрани гласни доказателства Ч. разпит на свидетелите М. Т., Л. С., К.  М., Н. А., А В и Л Р. 
От показанията на свидетелите Л. С., /с и. М. и б. на М./ , М. М./л. на М. по б. линия/ и К. М./ б. на М. по б. линия/ се установява, че М. е много п. след катастрофата. Станала и., често получава с. г., не се чувства добре п. , вече не може да работи както преди. Преди катастрофата г. в И. в. хора, а сега п. не издържала да го прави. Има проблеми с п. , з. , много е стресирана, продължава да ходи на изследвания, като с.т й св. С. споделя, че лекарите я пращат на п.. Непосредствено след к. имала силни болки в цялото тяло. Симптомите описвани от свидетелите съвпадат с установеното от заключението на вещото лице –н. п.-с. р., което е получила ищцата М. вследствие на катастрофата , което обаче не е лекувано с. и се е з.. Установено е от гласните доказателства, че ищцата М. е била силно с. от катастрофата, притеснявала се е за М. си М. , която е била пострадала по-тежко, като М. криела от нея болките си. Все още се страхува да п. в к., освободила се е от часовете по ф. , според баба й св. К. М.. След катастрофата М. , която тогава учела в И. , не искала да излиза с приятели , стояла си вкъщи , като от р. й я записали на училище в Б. , където учи и към настоящия момент.                                    
От показанията на  свидетелите Н. А. /с. на и. К./, Л. С. , А. В. и Л. Р. се установява, че състоянието на К. било много тежко,  изписана е от болницата с л. , като лечението й продължило в дома на с. в И. , където 4-5 месеца била постоянно в б. л., с к. и п., не можела да става, да се х. сама и да прави с. каквото и да било, постоянно имала нужда от чужда помощ , като с. й наемал  б. , за да й помагат и разчитал и на помощ от приятели . К. изпитвала силни болки, л. й било д., била много изнервена от дългото з. , не искала да общува с никого, дори и С. с. си , искала да у. . След 4-месечен п. в И. с. й я върнал в Б. , за да й п. б. й тук.  След петия месец започнала сама да се х., опитвала се да ходи с п. , но и към настоящия момент не се е възстановила напълно- не може дълго да с., да х., не може да се н., за да се о., има усложнения в д. р., била й и. к. , поставени са й в б, в Б, някакви ш, на р, , от които получила и.. Не е в състояние да работи .
В подкрепа на показанията  на св. Н. А. за продължаващо лечение на с. му К. А. в Б. с поставяне на ш. , поради излязла к. , съответно причинна връзка за това лечение с получените при катастрофата увреждания –с. на к. без р., по делото не са представени доказателства.   
Безспорно е по делото , че по отношение л. а. л.а. марка М. , с рег. №*** е налице застраховка Г. о. С. срок на валидност от 19.10.2018г. до 19.10.2019г. , сключена с ответното дружество . С молба , получена от ответника на  06.04.2020г. ищците са заявили претенции за заплащане обезщетение за н. вреди от процесното ПТП , по която са заведени щ. и с писма от 16.04.2020г. ответникът е изискал представяне на документи , установяващи вина на водача на автомобила , както и копия на експертизи , като е изразил становище , че до получаване на изисканите документи няма основания за уважаване на претенциите . Какви конкретно документи са представени от ищците с молбата до з. по делото не е установено,  като самата молба вх. № 4277/06.04.2020г. не е приложена по делото .  
При така установената от събраните по делото доказателства фактическа обстановка, от правна страна съдът приема следното:
Предявените  частични  искове за заплащане обезщетения за н. вреди са с   правно основание чл. 432,ал. 1 от КЗ  във връзка с чл. 45 от ЗЗД.  
Нормата на чл. 432,ал.1 от КЗ  предвижда, че увреденото лице , спрямо което застрахованият е отговорен, има право да иска обезщетението пряко от з. по застраховка „Г. о. при спазване изискванията на чл. 380 от КЗ.  С договора за застраховка "Г. о." з. се задължава да покрие в границите на определената в договора сума отговорността на з. за причинените от него на трети лица и. и н. вреди. С чл. 380,ал. 1  от КЗ е предвидено задължение на лицето, което желае да получи з. обезщетение, да отправи към застрахователя писмена застрахователна претенция като предостави пълни и точни данни за банковата сметка, по която да се извършат плащанията от страна на застрахователя. В случая това задължение е изпълнено като на 06.04.2020г.  ищците са предявили пред застрахователя претенции за заплащане застрахователно обезщетение  за причинените им от реализираното на 01.09.2019г. ПТП  . По делото не се спори, че застрахователно обезщетение не им е изплащано . 
Материалноправни предпоставки за уважаване предявените  искове са наличие на валидно застрахователно правоотношение и настъпване на застрахователно събитие – непозволено увреждане/ деликт/- виновно извършено противоправно деяние , в причинна връзка с което ищците са претърпели вреди  .
Наличието на застрахователно правоотношение е установено по делото и не е спорно между страните . 
Установено е и противоправно поведение на в. на лекия а. Д. Т., който поради движение с несъобразена скорост и отклоняване на вниманието е загубил управление върху а. , довело до катастрофата .
В резултата на ПТП-то  ищците са получили установените от заключението на съдебно-медицинските експертизи у. , поради което и съдът приема за установен фактическият състав на чл. 45 от ЗЗД , основание за заплащане на причинените от непозволено увреждане  вреди – извършено на 01.09.2019г.  виновно и противоправно деяние , в резултат на което ищците са претърпели вреди –б. и с. . 
Наличието на д. в причинна връзка с установените т. у. на ищците, както и договорно правоотношение по договор  за застраховка „Г. о. „ установяват предпоставките за ангажиране отговорността на ответника за заплащане обезщетения за претърпените от ищците неимуществени вреди, съответно предявените искове са  доказани по основание.     
Относно размера на обезщетението за н. вреди съдът съобрази следното: 
Н. вреди , които подлежат на обезвреда , представляват обичайните негативни изживявания от д. – търпени от п. вследствие от непозволеното засягане на з. му б. и с. , като размерът им с оглед чл. 52 от ЗЗД се определя  по справедливост. Съдебната практика приема като критерии за определяне на справедливо обезщетение житейски оправданото и утвърденото в практиката обезщетение за аналогични случаи, но съобразени с конкретния случай. За да се реализира справедливо възмездяване на претърпени от д. б. и с., е необходимо да се отчете действителният размер на моралните вреди, като се съобразят характерът и тежестта на уврежданията, интензитетът, степента, продължителността на б. и с., дали същите продължават или са приключили, както и икономическата конюнктура в страната и общественото възприемане на критерия за "справедливост" на съответния етап от развитие на обществото в държавата във връзка с нормативно определените лимити по застраховка "Г. о." на а.. Определяне на размера на обезщетението за н. вреди, означава да бъде определен от съда онзи точен, според съществуващата в страната икономическа обстановка, паричен еквивалент, на всички понесени от конкретното у. л. е., физически и п. б., неудобства и сътресения, които съпътстват живота му за определен по-кратък или по-продължителен период от време.
По отношение размера на обезщетението, претендирано от К. А.:
В резултат на деликта  ищцата К. А. е получила м. т. , засягаща ч., г. и т. области . Ч. т. се състои в м. с минимално разместване с. на к. на л. ч./г. ч. и дъгата на я. к./, оформящи страничната стена на лява о. о., наложила о. лечение с последващ диетично-хигиенен режим без да са настъпили нарушения във функционирането на съответните а. о. и груби нарушение на анатомичната цялост на л. ч.. Травмата е ограничила временно д. и г., като оздравителния период е не по-малко от два три месеца , през който, а и след него пострадалата може да усеща различни по интензитет и продължителност болки. В ч. т. се включва и с. на носни к. с налични о., без данни за размествания и нарушения в н. д. с възстановителен период до месец . Г. т. включва с. на дясна к., на * и * р. вдясно с частичен п. , с. на * р. вляво с наличие на б. о. на к. . С. на к. е без р. и наличие на ф. , лекувано е консервативно с о. на д. г. к. в областта на р. п. и е с оздравителен период не по-малък от два месеца, последван от поетапно и постепенно р. . Останалите г. т. са  с оздравителен период до месец , като няма данни за усложнения. Т. в т. област са с.е на к., влизащи в състава на т.  п. в.-к., с. х. , я. на лява т. с.. Проведено е консервативно лечение – л. режим с обезболяващи медикаменти и т. терапия . Временно  е ограничила движението на ляв д. к. за срок до 3 месеца с последващо р. с ползване на п. средства за х.. За период над 4 месеца ищцата е била о. на л., без да може да с. , била е с к., с болки и постоянна нужда от помощ за хранене , хигиена и задоволяване ежедневните й потребности . По делото няма доказателства за настъпили усложнения, както и такива за провеждана адекватна р. и р., като би следвало според прогнозите на вещото лице ищцата да е възстановена . Дали сегашното състояние на ищцата К. А., установено от свидетелските показания,  е в пряка причинна връзка с претърпените при ПТП-то увреждания, съответно е последица от тях,  по делото не е установено по несъмнен начин. Изминалите повече от две години от катастрофата би следвало да са достатъчни при адекватна р. за пълно възстановяване от тежките травми. Несъмнено предвид множеството травми, засегнали различни области в тялото на ищцата, последната да е изпитвала за продължителен период негативни е., б. , п. с. от дългото о. , от зависимостта от други хора за задоволяване ежедневните й потребности, влошило се е качеството й на живот.            
Съдът отчита и обществено-икономическата конюнктура в страната към момента на увреждането – 2019 г., чиито промени намират отражение в нарастващите нива на застрахователно покритие по задължителната застраховка "Г. о. на а.", както и нарастващия размер на минималната работна заплата за страната. 
С оглед установените увреждания , периода на възстановяване , възрастта на ищцата , 48 години към датата на настъпване произшествието, претърпените ф. и п. с. и неудобства, които включват физически болки, затруднения при п., стрес , както и обичайната им продължителност, липсата на доказателства за търпени б. и с. , съответно п. и е. преживявания с по-голям интензитет от нормалните за полученото увреждане , то съдът приема сумата 80 000 лева за справедлив размер на обезщетението за физическите б. и п. с. .
По отношение иска на М. С.:
Установените по делото уреждания на М. С. , в причинна връзка с процесното ПТП са травми в д. л. о. с наличие на рана на д. у. м. и з. област, като раната е з. с х. к. , които би следвало да се премахнат след 10 дни с прием на  обезболяващи медикаменти. На 26.09.2019г. е извършено р. изследване, при което не са установени т. у. м. структури . Травмата е довела до временно р. на здравето, неопасно за живота с оздравителен период до месец. Вследствие на произшествието М. е развила п. с. р., което влошава качеството й на живот и оказва негативно влияние върху ежедневните й дейности , м., настроение. Същата не е провеждала адекватно п. л. на това р. на п. , поради което и с времето се е задълбочило с прояви на силно г. , и., нарушения на п. . Според вещото лице Д. М. според статистическите данни 7-8% от хората , преживели ПТП развиват такова р. в първия месец след произшествието, но при адекватно и навременно п. лечение се възстановяват за няколко месеца. Ищцата С. не е провеждала такова лечение, като по делото не е установено причина за това да е липсата на средства. От показанията на св. Л. С. , с. на М. се установява, че тя се намира в И., за да провежда изследвания, тъй като там е личният й лекар и там е осигурена, като е насочена към п.. Доказателства за провеждано п. лечение няма .Н. увреждания в причинна връзка с произшествието не са установени .
С оглед установените увреждания , периода на възстановяване , възрастта на ищцата , 38 години към датата на настъпване произшествието, претърпените ф. и п. страдания и неудобства, които включват ф. б. с обичайна продължителност, наличието на посттравматично с. р. , сочещо на п. и е. преживявания с по-голям интензитет от нормалните за претърпяното ПТП, то съдът приема сумата 25 000 лева за справедлив размер на обезщетението за ф. б. и п. с..
По отношение иска на М.  М.:
Установеното увреждане е о. р. вдясно х. с възстановителен период до 2-3 седмици, като при извършения от вещото лице личен преглед на ищцата не са установени останали от о. б. в п.-к. област на засегнатия д. д. к.. Към датата на произшествието ищцата е била 14-годишна , като предвид тази й възраст, обстоятелството, че М. е пострадала по-тежко в същото произшествие , то ищцата е била силно стресирана, затворила се в себе си, не споделяла с М. си тревогите и болките си. Към настоящия момент физически е напълно възстановена , като няма доказателства за продължаваща п. с., освен страха да пътува с а. на дълги разстояния.
С оглед установените увреждания , периода на възстановяване , възрастта на ищцата , претърпените ф. и п. с. и неудобства, които включват ф. б.,  с. , както и обичайната им продължителност, липсата на доказателства за търпени болки и страдания , съответно п. и е. преживявания с по-голям интензитет от нормалните за полученото увреждане , то съдът приема сумата 10 000 лева за справедлив размер на обезщетението за физическите болки и п. страдания .  
Възражението на ответника за съпричиняване на вредоносния резултат поради това, че ищците са били без поставени предпазни колани , съдът намира за неоснователно. От събраните по делото доказателства е установено, че същите са пътували в автомобила без поставени предпазни колани, но липсват категорични и безспорни доказателства, че при наличие на такива получените травми ще бъдат с по-малък интензитет или няма да настъпят. В съдебно заседание вещото лице Д.Г. изрично посочва, че установените травми на всяка една от ищците могат да се получат и при наличие на поставен предпазен колан. Експертът по приетата САТЕ в съдебно заседание също пояснява, че предвид силния първоначален удар отдясно на автомобила и наличие на деформация на задната дясна врата навътре , то ключицата и главата на дясно седящия /К./ може да пострада и при поставен колан . За да е налице съпричиняване на вредоносния резултат, то следва да е безспорно установено, че действията на ищците, в случая липсата на предпазни колани, обективно са допринесли за настъпване на травмите , съответно за тежестта им , като доказателствената тежест за това се носи от ответника. От събраните по делото доказателства и конкретно заключенията на приетите експертизи  не следва еднозначен извод, че обективно липсата на колана е допринесло за уврежданията, поради което и възражението на ответника за съпричиняване на вредоносния резултата като недоказано е неоснователно. 
Относно претенциите за заплащане обезщетенията , ведно с лихви за забавено изпълнение , считано от 08.09.2019г., алтернативно от 01.04.2020г. ,  съдът приема следното:
Процесният договор за застраховка ГО е сключен при действието на КЗ, в сила от 01.01.2016г. , с който отговорността на з. за лихви, дължими от застрахования на увреденото лице е ограничена и това задължение е за периода след датата, на която застрахователят е бил уведомен за настъпване на застрахователното събитие било от застрахования, било от увреденото лице- чл. 429,ал. 3 във връзка ал.2,т.2 . По силата на чл. 429,ал.2,т. 2 от КЗ, застрахователят отговаря и за лихвите за забава, когато застрахованият отговаря за тяхното плащане пред увреденото лице, но тази отговорност се реализира при условията на ал. 3, според които отговорността на застрахователя за лихви за забава е с начален момент от по-ранната дата от тази на уведомяването на застрахователя за настъпилото застрахователно събитие от застрахования или от увреденото лице. Изрично в чл. 494,т. 10 КЗ е предвидено, че застрахователят  не заплаща обезщетение за лихви , освен в случаите на чл. 429,ал.2 при спазване условията на ал. 3 . 
В конкретния случай по делото е установено, че на 06.04.2020г. ищците са предявили пред застрахователя претенциите си за заплащане застрахователно обезщетение за настъпилото на 01.09.2019г. застрахователно събитие, поради което при липса на други данни и оспорване на това обстоятелство от насрещната страна следва да бъде прието, че именно това е датата, на която застрахователя е бил уведомен за претенцията и от тази дата за него настъпва задължението да заплаща лихва за забава по чл. 429,ал.2,т.2 във връзка с ал. 3 от КЗ. Предвид на това лихва за забава върху  обезщетението за н. вреди  се дължи от 06.04.2020г. . 
По разноските : 
При този изход на спора право на разноски съгласно чл. 78,ал. 1 и ал. 3 от ГПК имат и двете страни, като присъждането им е своевременно поискано . Списък по чл. 80 от ГПК е представен от ищците .  
Ищците са направили разноски за производството в общ размер 600 лева, включващи 400 лева, внесен депозит за СМЕ, изготвена от Д.  Г. и 200 лева депозит за САТЕ, като с оглед изход на спора дължими от ответника съобразно уважените искове са 426 лева. Ищцата М. С. е направила разноски за СМЕ в размер на 500 лева, които изцяло са дължими от ответника предвид основателност на предявения от нея частичен иск в размер на 25 000 лева. 
Претендираните като разноски в списъка по чл. 80 от ГПК 400 лева, внесена държавна такса, се отнасят за иска , предявен от Д. Т., по отношение на който производството по делото е прекратено, поради оттеглянето му, поради което и  не са дължими от ответника.
Установените по делото разноски на ответното дружество са в общ размер 600 лева внесени депозити за вещи лица , от които ищците К. А. и М. М. с оглед изхода на спора съобразно отхвърлената част на исковете им дължат на основание чл. 78,ал. 3 от ГПК сумата 174 лева . 
Ищците са представлявани от адвокат П. К. , като в сключените договори за правна помощ е договорено възнаграждение-безплатна правна помощ при условията на чл. 38,ал. 1,т. 2 от ЗА, поради което и на основание чл. 38,ал. 2 от същия закон на процесуалния представител на ищците следва да бъде присъдено адвокатско възнаграждение. С оглед изхода на спора  адвокатското възнаграждение по иска на К. А.  , определено съгласно чл. 7,ал. 2,т. 4 от Наредбата за минималните адвокатски възнаграждения е 2930 лева , по иска на М. С. е 1280 лева , а по иска на М. М. -830 лева , дължими ведно с ДДС / § 2 а от ДР на Наредбата / при представено удостоверение за регистрация на адвоката по ЗДДС или общо сумата 6048 лева. 
Ищците са освободени на основание чл. 83,ал. 2 от ГПК от заплащане на държавни такси по делото , поради което и на основание чл. 78,ал. 6 от ГПК ответникът следва да бъде осъден да заплати по сметка на съда дължимата с оглед уважените размери на исковете държавна такса от 4600 лева , ведно с 5 лева държавна такса при служебно издаване на изпълнителен лист.                    
  
Водим от гореизложените мотиви, съдът

                                        Р      Е      Ш     И  :

ОСЪЖДА З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * , на основание чл. 432,ал.1  от КЗ  да заплати на К. А., ЕГН *, с адрес  гр.В., ул.Р. № *  сумата 80 000 лева / осемдесет  хиляди лева/ обезщетение  за неимуществени вреди  от травматично увреждане в резултат на ПТП, реализирано на 01.09.2019г.  по вина на водача на лек а. М. , с рег. №***, чиято г. о. е била застрахована при ответника, ведно С. законната лихва върху горната сума, считано от 06.04.2020 г. до окончателното изплащане, като ОТХВЪРЛЯ предявения като частичен иск над уважения до предявения размер от 110 000 лева като НЕОСНОВАТЕЛЕН. 

ОСЪЖДА З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * , на основание чл. 432,ал.1  от КЗ  да заплати на М.  С., ЕГН *, с адрес  с.Д., община В., ул.*  № *  сумата 25 000 лева / двадесет и пет  хиляди лева/ обезщетение  за н. вреди  от травматично увреждане в резултат на ПТП, реализирано на 01.09.2019г.  по вина на водача на лек а. М. , с рег. № ***, чиято г. о. е била застрахована при ответника, ведно С. законната лихва върху горната сума, считано от 06.04.2020 г. до окончателното изплащане, КАКТО и да й заплати сумата 500 лева разноски по делото . 

ОСЪЖДА З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * , на основание чл. 432,ал.1  от КЗ  да заплати на М. М. , ЕГН *, действаща С. С. на своята М. М. О. С., с адрес  с.Д., община В., ул.* №*  сумата 10 000 лева / десет  хиляди лева/ обезщетение  за н. вреди  от т. у. в резултат на ПТП, реализирано на 01.09.2019г.  по вина на водача на лек а. М. , с рег. № ***, чиято г. о. е била застрахована при ответника, ведно С. законната лихва върху горната сума, считано от 06.04.2020 г. до окончателното изплащане, като ОТХВЪРЛЯ предявения като частичен иск над уважения до предявения размер от 26 000 лева като НЕОСНОВАТЕЛЕН.

ОСЪЖДА З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * да заплати на К.  А., М. С. и М. М. сумата 426 лева разноски по делото .

ОСЪЖДА К.  А., ЕГН *, с адрес  гр.В, ул.Р. № * и М. М. , ЕГН *, действаща С. С. на своята М. М. О. С., с адрес  с.Д., община В., ул.*  № * да заплатят на З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № *  сумата 174 лева разноски по делото  .

ОСЪЖДА З.  „. И.  "  , ЕИК ***, С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * на основание чл. 38,ал. 2 от ЗА да заплати на адвокат П. К., САК,  адвокатски възнаграждения в размер на 3516 лева с включен ДДС за процесуалното представителство на ищцата  К. А.,  в размер на 996 лева с ДДС за процесуалното представителство на ищцата М. М. и в размер на 1536 лева с ДДС за ищцата М. С. или общо сумата 6048 лева  .

ОСЪЖДА З.  „. ИНС  "  , ЕИК ., С. седалище и адрес на управление  гр. С. , бул. С.  № * на основание чл. 78,ал. 6 от ГПК да заплати по сметка на О. съд М. , в полза на бюджета на с. в. сумата 4600 лева държавна такса , както и 5 лева държавна такса при служебно издаване на изпълнителен лист.

РЕШЕНИЕТО подлежи на обжалване пред Апелативен съд  гр. С. с въззивна жалба в двуседмичен срок  от връчването  му на страните.

                                                               СЪДИЯ: