О  П  Р  Е  Д  Е  Л  Е  Н  И  Е

                      гр. Монтана, 05.07.2021 година   

        ОКРЪЖЕН  СЪД  гр.  МОНТАНА, Наказателно отделение, в закрито заседание на  05.07.2021 година, в състав :

                                      ПРЕДСЕДАТЕЛ :   МИЛЕНА БРАНКОВА

                                                ЧЛЕНОВЕ :   АДЕЛИНА ТУШЕВА

                                                                          Мл.с. ПЛАМЕНА ПЕТКОВА

при секретаря               Соня Димитрова                и в присъствието на прокурора                                                              , като разгледа докладваното от съдия                         БРАНКОВА                           ВЧНД  №  26  по описа за 2021 година,  за да се произнесе, взе предвид следното :

        Производството е по реда на чл. 341, ал.2  във вр. с чл. 249, ал. 3 от НПК.
        С Определение на Районен съд гр. Монтана от 24.02.2021 г. по НОХД № 86/21 г., постановено в разпоредително заседание, е прекратено съдебното производство по делото и същото е върнато на прокуратурата за отстраняване на допуснати съществени процесуални нарушения, свързани с нарушено право на защита на подсъдимия.
         Против горното Постановление е постъпил ПРОТЕСТ от Районна П. Монтана. В същия се поддържа, че прекратяването на съдебното производство е незаконосъобразно. Излагат се съображения, че липсват съществени процесуални нарушения, тъй като обвинителният акт е достатъчно ясен, фактите са напълно описани и на подсъдимото лице е пределно ясно предявеното обвинение, поради което се иска отмяна на разпореждането и връщане на делото на първоинстанционния съд за разглеждане.
         Окръжният съд, след като прецени оплакванията в протеста и провери обжалваното определение във връзка с изискванията на закона, намира следното:
        Протестът е допустим : - подаден е в срок и от страна, разполагаща с процесуалното право за иницииране на подобно производство и в съответствие с изискваното от закона съдържание.
        Разгледан по същество – протестът е неоснователен.
        Производството пред РС Монтана е било образувано по внесен от РП Монтана обвинителен акт срещу лицето Г.  Л. от гр. *с обвинение за престъпление по чл. 195, ал.1, т. 2 и т. 4 във вр. с чл. 194, ал.1 и чл. 26, ал. 1 от НК – за това, че на 11.09.2019 г., при условията на продължавно престъпление, с помощта на МПС – колесен трактор,  Ч. посредственото извършителство на М.А., от когото не може да се търси наказателна отговорност, в землището на с. *, обл. *и в с. *., обл. *отнел от владението на фирма „. ЕООД с. *. с управител В.В.-П., техни движими вещи, оставени без постоянен надзор: червена на цвят сеялка „*“ с рег. №* на стойност 3 000 лв. и жълта на цвят дискова брана „*“  с рег. № * на стойност 3 850 лв. или общо движими вещи на стойност 6 850 лв., без съгласието на собственика и с намерение противозаконно да ги присвои.
           Осъдителната Присъда по това обвинение, постановена на 13.08.2020 г. по образуваното НОХД № 322/2020 г. е отменена по реда на въззивното обжалване с Решение на ОС Монтана от 06.01.2021 г. и делото е върнато на друг първоинстанционен състав за ново разглеждане. Прието е, че първоинстанционните мотиви не отговарят на изискванията на НПК, поради което не е възможно да се осъществи въззивната проверка, като е указано, че и обвинителния акт страда от недостатъци, свързани с липса на обосновка относно твърдяното посредствено извършителство.
        В проведеното разпоредително заседание по новообразуваното НОХД № 86/21 г. на 24.02.2021 г., обсъждайки въпросите по чл. 248 от НПК, първостепенният съд приел, че на досъдебното производство са допуснати съществени процесуални нарушения, които налагат прекратяване на съдебното производство и връщане на делото на прокурора за отстраняването им. Дефинирал същите като такива, които ограничават правото на защита на подсъдимия да узнае в пълен обем всички параметри на повдигнатото срещу него обвинение. Това били: на първо място – непосочването в чие владение и чия собственост е една от инкриминираните вещи / сеялката/ и на второ място – непосочването как и с какви действия свидетелят е осъществил посредственото извършителство.
         При проверката на протестираното от прокуратурата Определение въззивната инстанция намира, че същото е законосъобразно. Макар и част от доводите в него да са неправилни, като краен резултат първоинстанционният съдебен акт е правилен.
           Относно собствеността и владението на процесните вещи: -  настоящият съдебен състав намира, че обвинителния акт в тази му част не страда от пороци. Макар и редакционно тромаво построен диспозитив, от него става несъмнено ясно, че прокуратурата приема и двете вещи за собственост на дружеството на св. В. П.. В обстоятелствената част е достатъчно добре описано къде са се намирали тези вещи. Поради горното и не може да се твърди, че подсъдимият не е разбрал смисъла на обвинението в тази му част.
          Установяването на начина, по който е извършено престъплението е въпрос, който подлежи на изясняване в хода на бъдещото съдебно следствие пред първата инстанция. Проблемът в случая е, че описаният начин на извършването на престъплението в обстоятелствената част на обвинителния акт и в диспозитива е недостатъчно пълен и ясен. Твърди се от обвинението, че престъплението е извършено и при двете изпълнителни деяния Ч. посредственото извършителство на свидетел, от когото не може да се търси наказателна отговорност. Това твърдение е подкрепено в обстоятелствената част на обвинителния акт само с едно изречение :“ на 11.09.2019 г. заедно със св. М.А. – работник на обв. Л. с помощта на трактор връщат отново в базата си ... първо сеялката, а по-късно и дисковата брана“. Липсва в случая изискваната от закона конкретика. Може да се предполага, че свидетелят е карал трактора, който е извозил прикачния инвентар от едно място на друго, но както присъдата, така и обвинението не могат да почиват на предположения. Следвало е да бъде описано пълно и точно как е извършено дянието Ч. твърдяното посредствено извършителство. Освен това, декларативно е посочено, че от свид. М.А. не може да се търси наказателна отговорност. Следвало е да има и мотиви защо прокуратурата приема това да е така. Тези недостатъци на обвинителния акт не може да се отстраняват едва с въззивния протест срещу определението на съда за връщане на делото, какъвто опит се прави в настоящия случай.
        Законово задължение на прокурора е да опише максимално конкретно времето, мястото и начина на извършване на престъплението,  изпълнителното деяние, неговия автор и евентуално квилифициращите белези. Този формализъм е свързан със задължението на съда да се произнесе само в рамките на обвинението. В настоящия обвинителен акт това точно описание по отношение на начина на извършване на изпълнителното деяние не е направено, поради което този пропуск следва, а и може да бъде отстранен. Поради горното и не могат да бъдат споделени част от доводите във въззивния протест.
        По изложените съображения, Окръжният съд

                                           О П Р Е Д Е Л И : 

       ПОТВЪРЖДАВА ОПРЕДЕЛЕНИЕТО на Районен съд град Монтана от 24.02.2021г. по НОХД № 86/2021 г., с което е прекратено съдебното производство и делото е върнато на прокурора.
       ОПРЕДЕЛЕНИЕТО е окончателно.

                                                           ПРЕДСЕДАТЕЛ :

                                                                     ЧЛЕНОВЕ: